Ett porträtt av den rena ondskan
Uppdaterad 2011-03-08 | Publicerad 2005-03-07
Efter tio böcker skiljs så våra vägar och jag kommer att sakna honom – kommissarie Van Veeteren löser sitt sista fall och berättelsen är en av de allra bästa i serien. Den innehåller ett porträtt av den rena ondskan, så nära man nu kan komma den i mänsklig form. Och den besjunger kärleken – inte den brinnande, passionerade, utan den ömsinta, varma, vardagsnära. Behöver jag säga att händelseförloppet är så spännande att jag låg vaken till två?
Fallet G