”Döden är inte kuslig för mig”
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2005-05-29
Nattsköterskan Anna Jansson gör succé - som kriminalförfattare
Döende patienter läser ofta kriminalromaner.
Det har Anna Jansson lagt märke till. Om nätterna arbetar hon som sjuksköterska på en lungklinik där två patienter dör i veckan.
Men hon är också en framgångsrik deckarförfattare, aktuell med "Svart fjäril".
-Vi talar inte om döden i vårt samhälle. Då närmar sig patienterna den i form av deckare istället. Kanske för att det alltid finns ett "jag" som ställs inför det ohyggliga men ändå överlever på sista sidan.
Anna Jansson säger att hon genom att vistas i dödens gränsland lärt sig att livet inte är förutsägbart, trots att vi låtsas det och tror att vi kan planera hela vår framtid.
-För mig är det inte döden som känns kuslig. Det är ondskan som är kuslig.
Svåra frågor
I sina böcker väjer hon inte för de svåra frågor vi helst blundar för. Hennes nya roman handlar om vad som kan hända med barn som tvingas växa upp med missbrukande eller psykiskt sjuka föräldrar.
-Jag har sett det på nära håll. Varför kan det komma barn till skolan och lukta kiss? Varför är det ingen som tvättar deras kläder? Varför får man inte gå hem och hälsa på hos dem?
Anna Jansson lägger ned mycket tid på att tala med människor som har stora kunskaper om ämnen som intresserar henne. En av dem berättade om en händelse hon upplevt på en lekskola. I "Svart fjäril" återges den på följande sätt:
"Veckan innan, när de skulle tala om husdjur på lekis, hade Pyret haft med sig en liten, liten räka. Spröten saknades och färgen var lite urblekt. Den hade legat i en spya lite för sig själv innan Pyret tog upp den från golvet. Inlindad i toalettpapper hade den märkvärdiga räkan vandrat från hand till hand när de satt på samlingen. Lekisfröken hade sagt att man fick ta med sig saker hemifrån som man kunde berätta om och visa för klassen. Min mamma har kräkts upp den alldeles hel. Inte utan stolthet sa Pyret det. Uppmärksamheten gick som en varm våg genom rummet rakt in i hjärtat."
Kommer från hjärtat
-Om jag sitter och skriver i över 800 timmar måste det självklart handla om saker jag tycker är viktiga.
-Det som kommer från hjärtat går till hjärtat. Ibland måste man våga vara moralisk. Jag anser att människor har ansvar för sina egna liv, att man inte kan hänge sig åt någon ödestro - även om det är bekvämare.
I boken finns en flicka med en obotlig skada som orsakats av moderns alkoholmissbruk under graviditeten.
-Det verkar som om unga kvinnor idag inte förstår att de kan skada sitt blivande barn genom att dricka vin. Det här är en kunskap som måste föras vidare från generation till generation. Jag tror inte alla barnmorskor vågar ta upp den här frågan. Bara några glas då och då kan få till följd att barnen får koncentrationssvårigheter och blir lite mindre intelligenta.
Skriver om adoptivbarn
Hon tar också upp de problem som adoptivbarn har att brottas med.
-De har ofta fått sin grundtrygghet störd. Som vuxna kan de ha en benägenhet att bryta relationer, att överge först för att de inte står ut med att bli övergivna igen.
Anna Jansson fick själv som 15-åring tre adopterade syskon från Indien.
-Svårast för dem var tid som begrepp - att komma i tid, hur lång tid det kan ta att ta sig från en plats till en annan
Fakta: Anna Jansson
Anna Janssons boktips till...
3 svar från Anna Jansson
Ingalill Mosander