Lundell lycklig men lat
Uppdaterad 2011-03-09 | Publicerad 2006-07-13
VISBY
En sak är unik.
Ulf Lundell är på ovanligt gott humör.
Men konserten är också ovanligt förutsägbar.
Titta själva på låtlistan.
Efter vinterns och vårens bluesprovokationer öppnar Ulf Lundell famnen igen och vill underhålla och krama alla.
Här finns saxofoner, allsångslekar och jublande sommarserenader.
Här finns glockenspiel och din allra vackraste klänning.
Här finns till och med "Öppna landskap".
Liknande lustspelningar
Problemet är att jag - jag som sett Ulf Lundell onyttigt många gånger i mitt liv - har upplevt liknande lustspelningar förut.
Och de spelningarna har innehållit ännu större kraft, ännu större eufori och ännu starkare laddning.
Turnépremiären känns under långa stunder lite för väntad, lite för ospännande, lite för ... vanlig.
De enda överraskningarna är, i min bok, nyskrivna balladen "Under vulkanen" och en svidande vacker version av "Club Zebra"-diamanten "Senare år".
Ingenting skakar om
Jag börjar nästan sakna några ohyggliga bluesbestar från "Lazarus", bara för att såna styggelser åtminstone hade skakat om det jämntjocka partyt.
Med det inte sagt att musiken står stilla och trampar vatten.
Den redan nämnda "Öppna landskap" presenteras i nedtonad och suggestiv version. Och "Hon gör mig galen" går knappt att känna igen. Allsångsfavoriten bryts ner i molekyler och återuppstår som ett rasslande och galet Bo Diddley-nummer.
Lundell själv är så lycklig att han spelar maraccas.
Och extranumrens mullrande energi skvallrar om att han har sina bästa konserter framför sig. Förslagsvis när turnén börjar närma sig finalen i Göteborg.
Som vanligt.
Ulf Lundell
Hela låtlistan
Här spelar Ulf
Markus Larsson