Skitfult – och helt magnifikt
Uppdaterad 2011-03-09 | Publicerad 2007-04-28
En hel arsenal med fyrverkerier bränns av redan i konsertens inledning.
Därpå följer briserade bomber, konfettiregn och en fjärrstyrd astronaut i mänsklig storlek samt den legendariska jättegrisen Algie (nedklottrad med bland annat ”Kafka rules”) som båda svävar över publiken.
Ur visuell synpunkt är konserten både skitful och magnifik.
Roger Waters var basist och länge kreatören bakom Pink Floyd – en av tidernas mest framgångsrika rockgrupper.
Jag blir överrumplad
Konserten pågår i två och en halv timme inklusive paus.
I första halvan framför Waters och tiomannabandet låtar från albumen ”Wish you where here”, ”Animals” och ”The Wall”. Efter paus ligger koncentrationen på ”Dark side of the moon” – klassikern från 1973 vars underliggande tema skildrar den ursprungliga Pink Floyd-grundaren Syd Barretts väg in i schizofreni.
Den episkt högtravande rocken med fäbless för solognidanden är vanligtvis inte mitt gebit. Men att se ett stycke rockhistoria framföras är överrumplande hänförande.
Roger Waters
Globen, Stockholm.
Fler konsertrecensioner:
Jonna Sima