Tar sig vatten över huvudet
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2007-06-28
Johnsons låtar är alldeles för svaga
Det regnar.
Vilket ställer höga krav på artisten. Särskilt om han eller hon eller den eller det uppträder på ett nöjesfält.
Förutsättningarna för att konserten ska bli magnifik och minnesvärd är redan på förhand svagare än servicen på Lisebergs korvkiosker.
Och med tanke på att Andreas Johnson bara har fyra starka låtar på sin repertoar kämpar han i en motvind av märket styv kuling.
”Schlager-Bono” gör dock sitt bästa och sprider ut hitsen för att stämningen ska hålla näsan över vattenytan.
Det mesta är utfyllnad
”Glorious” och ”The games we play” spelas ovanligt tidigt. ”The glory of love”, förlåt, ”A little bit of love” bjuder på varm 50-talsnostalgi i mitten och ”Sing for me” placeras mot slutet.
Men det räcker inte.
Allt som presenteras före och mellan och efter – inklusive en akustisk Gershwin-cover – är utfyllnad.
Låtarna innehåller emellanåt en chockerande brist på personlighet. Däremot finns det gott om medioker U2-karaoke.
För stora skor
Ibland undrar jag om liveartisten Johnson nånsin kommer klättra upp till en ädlare division än ”knappt godkänt”.
Han bör i så fall undvika att väva in snuttar från Bob Marleys ”Redemption song” i ”Sing for me”. De skorna är minst 14 storlekar för stora.
Dämpat mummel
I ”Sing for me” försöker han även få igång en rungande allsång.
Det blir ett dämpat mummel som fastnar under en tät skog av paraplyer.
GRÖNAN STÄLLER IN ANDREAS KONSERT
Här kan du se Andreas Johnson i sommar:
Markus Larsson