Black Sabbath - först och bäst
Uppdaterad 2011-03-09 | Publicerad 2005-07-02
ROSKILDE
Det första hårdrockbandet är fortfarande det bästa.
Black Sabbath mullrar ut sina klassiker över festivalen med massiv tyngd och pondus.
Och Ozzy? Han är på topp.
Det anmärkningsvärda är inte att originalsättningen av Black Sabbath år 2005, nästan tre decennier efter att de gick skilda vägar första gången, fortsätter att vara det definitiva hårdrockbandet och dessutom det mest omtalade namnet på årets Roskildefestival.
Helt egen rockmusik
Tony Iommi, mannen i den långa mörka skinnrocken, har i sin mörka mysticism, genialiskt effektiva blyriff och dramatiska taktbyten skapat en helt egen sorts rockmusik. Klassisk mätt på vilken skala som helst. Föredömligt fulländad av Ozzy Osbournes röst, med all sin plågade själfullhet.
Vill se Ozzy
Det anmärkningsvärda är att de här gammelfarbröderna (trummisen Bill Ward ser inte ung ut) är större än någonsin, och att det till stor del beror på att Birmingham-kvartettens vokalist under några säsonger irrat runt i en dokusåpa i tv.
Får jag gissa är ganska många i kväll på plats för att se clownen Ozzy snarare än bandet som gav världen "Paranoid" och "War pigs".
Och även de får förmodligen vad de vill ha. Ozzy gör sina typiska "hålla i micken"-hopp och sina lika typiska yviga handklappsövningar. Han kör rentav nåt slags väldigt underhållande grodhopp.
Han vrålar "we love you" och "God bless you" och "go crazy" i nästan varje låt.
Närvaron total
Men mer virrpanna än så är han inte. Rösten rymmer förstås inte samma kraft som på 70-talet men den är avsevärt starkare än det kraxande han fick fram i Hultsfred 1998. Och närvaron är total, alla textrader sitter. När han spänner sin vansinnesblick i oss och pressar fram de första raderna i den beckmörkt malande "Black Sabbath" är det mycket mäktigt.
Imponerande kraft
Det är gamla klassiker rakt över-"The wizard" (med Ozzy på munspel), "Into the void", "Fairies wear boots"-men de framförs med en djupt imponerande, självklar kraft.
Audioslave, tidigare på samma scen i går, och nästan alla andra samtida tunga rockband, har fortfarande massor att lära.
Black Sabbath
Håkan Steen