Diggiloo är sommarens hit
Uppdaterad 2011-03-09 | Publicerad 2005-07-09
RONNEBY
Agneta Sjödin klarar sin debut som sångerska bra. Hon gör en hygglig version av Madonnas "Material girl". Men hon får jobba hårt för gaget. Mycket körsång. Mycket dans. Många klädbyten.
"Diggiloo" är show som ger mervärde.
Agneta Sjödin är tv-stjärna, men var ett frågetecken som showartist. Hon får godkänt och kan se fram emot en härlig sommar.
För hon har hamnat i perfekt sällskap. Lasse Holm, Torgny Söderberg och regissör Patrik Krall har satt ihop en briljant föreställning. Här finns gnolvänlig schlager och mycket mer. Nyskrivna texter, bland annat ett fyndigt påhopp på skvallerpressen. Många samarbeten. En del sånger blir sketcher.
Roligt - och bra tempo
Andra akten inleds med "Gudfadern"-musik som går över i "Sopranos". Agneta Sjödin spelar en psykiater/intervjuare som tar sig an Gudfadern Bert Karlsson (Thomas Petersson). Följt av italiensk schlager och "Cannelloni macaroni".
"Diggiloo" är roligt. Genomtänkt. Bra tempo. Några riviga internationella schlagers. Ett väldigt fint akustiskt parti med bland annat "Jolene" och "Leende guldbruna ögon".
Tre timmar som går fort. Alla är värda en applåd. "Diggiloo" är sommarens hit.
Diggiloo
Jens Peterson