Lager på lager av lagarbete
Publicerad 2011-10-02
Ian Anderson
Ingen står på ett ben och spelar flöjt som Ian Anderson.
Hans munterhet, hans enkelhet, är ett skäl till att det här fungerar.
Befriande hållning
Att uppleva finkornig, teknisk rock live kan vara generande, om den framförs med distanslöshet. Den känslan är nära när 28-årige Florian Opahle får göra gitarrhjältesolo av ”Toccata och fuga” (presenterat med att Bach möter thrash metal). I övrigt är hållningen befriande. Med humor, med självironi, med maniska infall. Med stand up-repliker så effektiva att de lär vara lika ständiga som ”Thick as a brick”.
Perfekta melodier
Med ett studiomusikaliskt band framförs Jethro Tull-låtar, från ”Living in the past” till ”Locomotive breath”. Efter 30 av de 110 minuterna förstärks de av stråkkvartetten Sturczy. När det är som bäst vävs näpna, perfekta melodimönster: ett lagarbete, ett lager på lager-arbete, som inte brister i en överlappning.
Det folkklämmiga, progrockiga, jazzpilliga materialet har en genomsnittsålder på 40 år. Det hanteras med den respekt det kräver och den respektlöshet det behöver.
Ian Anderson spelar i Malmö i kväll och Göteborg i morgon.
Marcus Grahn