Rockigt, Rihanna
Publicerad 2011-11-02
... men metalfyrverkerierna tar över för mycket av r’n’b-festen
Med rösten, kylan och det karibiska arvet är Rihanna en av våra intressantaste popstjärnor. Men i kväll står rocken i vägen för den fulländade festen.
Säga vad man vill om saken, men det finns ett ständigt släktskap mellan r’n’b och rock. R’n’b-artister tackar sällan nej till ett gitarrsolo. Rihanna räds inte heller rocken. Konserten mynnar stundtals ut i metal och den yviga gitarristen Nuno Bettencourt har lika mycket spring i benen som Jan Bark. Någonstans i fyrverkerierna som följer ”California king bed” frågar jag mig om vi inte borde ha skickat hårdrocksskribenten Mattias Kling till Globen.
Rider på rosa kanon
Förutom just rocken ingår tio stora videoskärmar, dansande militärer och obligatoriska klädbyten i biljettpriset. Men vi som inte går på konsert för att se artisten rida på en rosa kanon, vad får vi för pengarna?
Well, vi får en av världens största popstjärnor i full form, trots den inställda Sverige-premiären i förrgår. Rihanna har en air av kyla över hela sin uppenbarelse. Där kollegerna dansar sig svettiga väljer 23-åringen från Barbados i stället att promenera på ett rullband. Hon hänger sig, men aldrig för mycket. Den svala inställningen är hennes osvikliga vapen.
Fantastisk stämma
Liksom rösten. Rihanna har, tvärtemot vad många säger, en fantastisk stämma när det handlar om att besjunga de svartaste av känslor. I balladen ”Unfaithful” spelar det ingen roll att sångerskan sitter fastklämd i en obegriplig mojäng. I ”Love the way you lie (part II)” känns det helt naturligt att hon hissas upp i scentaket och framför sången sittande på en svävande flygel. Och i sista extranumret ”Umbrella” är musiken till slut större än den konfettisprutande kulissen.