Carolas sång är oerhört gripande
Uppdaterad 2011-03-09 | Publicerad 2004-12-05
SUNDSVALL
- Det har varit mycket sorg och saknad i år. Men jag tror på himlen och evigheten, säger Carola.
Sen sjunger hon hjärtat ur kroppen för sin bortgångna mamma.
Just då är det här en oerhört gripande show.
Låten hon sjunger, och som hon berättar att hon skrev dagen efter mammans död tidigare i år, heter "I"m gonna be fine" och utgör showens överlägset starkaste ögonblick.
Jag har hört den här damen sjunga huden av sånger tidigare, men nu finns det något helt nytt i de där gyllene stämbanden.
Ett slags innerlighet som bara kan beskrivas som ... okränkbar.
Och medan dottern exponerar sin själ för oss projiceras bilder av Anita Häggkvist på bildskärmarna intill scenen.
Som sagt:
Gripande.
I övrigt är showen i princip exakt densamma Carola tagit runt riket de närmast föregående jularna, med samma betoning på julens ursprungliga budskap, samma generositet visavi barnen i publiken och samma dundrande drag i gospel-bomben "Go tell it on the mountain".
Stort utbyte
Som agnostiker - tvivlare - får jag ju erkänna att jag känner mig främmande inför några av de mer trosvissa momenten i inledningen.
Men som jag konstaterade redan i fjol:
Man går knappast på en julshow med Carola för att få höra "Hej tomtegubbar".
De som gillar den här damen och det hon står för kommer givetvis att ha stort utbyte av "Jul i Betlehem" även i år.
Själv kommer jag att minnas "I"m gonna be fine".
Carola
Per Bjurman