Långt kvar till regeringen, mp
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2008-05-26
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.
Friskolorna, flykting-mottagandet och familjepolitiken är andra kontroversiella områden.
26 MAJ 2008. Språkrören fick som de ville. Miljöpartiets kongress gick i stort sett på partistyrelsens linje.
Medlemmarna ska rösta om att ta bort kravet att lämna EU. Kravet på medborgarlön förvisas till en plats på hyllan bland partiets långsiktiga visioner. Den praktiska politiken inriktas på att samordna sjukersättning och arbetslöshetsförsäkring.
Peter Eriksson och Maria Wetterstrand kan vara nöjda. De vill fördjupa samtalen med socialdemokraterna om en koalition efter nästa val. Framgångarna på kongressen ökar sannolikt självförtroendet i förhandlingarna.
Svårt med plattform
Ändå är det långt kvar innan miljöpartiet är ett trovärdigt regeringsparti. Det är skillnad mellan budgetsamarbete och det kollektiva beslutsfattandet i en svensk regering där alla statsråd måste stå för de gemensamma besluten.
Att komma överens om en gemensam valplattform blir inte lätt. Dessutom återstår frågan om hur vänsterpartiet väljer att agera.
Relationerna till facket är särskilt viktiga. Inom fackföreningsrörelsen finns en skepsis mot de gröna sedan de varit med om att försvaga arbetsrätten. Misstroendet lär inte minska efter kongressens beslut om att låta en statlig myndighet ta hand om a-kassan och därmed minska fackens inflytande.
IF Metalls ordförande Stefan Löfven vill diskutera dessa frågor med miljöpartisterna. Dialog med facken ingår i språkrörens strategi, men resultatet kan bli svårt att förankra bland de gröna gräsrötterna.
Friskolorna, flyktingmottagandet och familjepolitiken är andra kontroversiella områden. Förutom sakfrågorna måste miljöpartiet också vara berett att ta det kollektiva ansvaret för svåra regeringsbeslut. Det kan handla om militära insatser utomlands, polissamarbete med andra länder eller vapenexport.
Naturligtvis måste även socialdemokraterna anpassa sig för att en koalition ska fungera. Partiledningen borde till exempel snabbt säga ja till en stor satsning på järnvägar för att minska växthuseffekten.
De tonar ner problemen
Men språkrörens utmaning är särskilt svår eftersom miljöpartiets gräsrötter inte är vana vid det kompromissande som alltid ingår i ett regeringspartis arbete.
Maria Wetterstrand tonade ned problemen i sitt tal på kongressen:
”Det är helt enkelt inte nödvändigt att välja mellan utsläppt hår och kostym – lika lite är det nödvändigt att välja mellan visioner och praktisk politik.”
Kanske det. Men då måste partiledningen vara tydlig om vad regeringsansvaret innebär och förankra kompromisserna i god tid.
Besluten på kongressen måste följas av fler om det röd-gröna alternativet ska bli trovärdigt.
ME