’Enhandare’ delades ut: ”Det är oförsvarbart”
Tredje enhandaren på två veckor • Kusken ångerfull
Publicerad 2020-05-19
Under fredagen delades ytterligare en enhandare ut på Visbytravet.
Det är den tredje enhandsdrivningen på en svensk bana – på två veckor.
– Det är oförsvarbart det som skedde, säger den 50-årige amatörkusken Johan Franzén till facktidningen Travronden.
De två senaste veckorna har till stor del handlat om de så kallade enhandsdrivningarna.
Debatten och missnöjet exploderade den 2 maj på Örebrotravet då hästen Zarina Bi utsattes för två kraftiga enhandare.
Det gick inte många dagar förrän det var dags igen.
Den 13 maj på Solvalla delade ryttarinnan Christina A Hande ut en enhandare på hästen Balzac du Chatelet.
Den Jörgen Westholm-tränade hästen vann Montépokalen och kvalade in till Montéeliten som avgörs på Solvalla under Elitloppshelgen.
Men hästen kommer inte ridas av Christina då hon blev avstängd i fyra veckor och fick 4 000 kronor i böter.
”Är verkligen ledsen”
– Jag beklagar för det som skedde på Solvalla och är verkligen ledsen för det jag gjort. Jag är den första att skriva under på att hästen i centrum är det viktigaste i vår underbara sport, sa Christina A Hande till Trav365.
Under fredagen, på Visbytravet, hände det alltså för tredje gången på kort tid.
Det var i det sjunde loppet som den sexårige valacken hästen Rocky Rauk fick ta emot en enhandare på upploppet – av 50-årige hemma-amatören Johan Franzén.
– Vad ska jag säga egentligen, det är oförsvarbart det som skedde. Jag satte tömmarna i ena handen då jag ryckte huvan och i samma läge som drivningen sker känner jag att det inte var bra. Drivningen i sig är dessutom så onödig, hästen sprang så fort han kunde, så jag är oerhört besviken på mig själv. Det är så dumt alltså, men jag kan inte säga annat än att jag gjort det, säger amatören till Travronden.
”Jag blev för ivrig”
Veterinären hittade inte några skador på hästen efteråt. Kusken är mycket ångerfull.
– Ja, självklart. Jag blev för ivrig. Jag kör så lite, men tycker det är väldigt roligt. Just där och då förivrade jag mig, usch. Jag vill inte skylla på någonting, jag vill inte skylla på orutin, det är bara fruktansvärt. Jag tänker i första hand på min häst, och i andra hand på skammen. Man gör inte så här helt enkelt och det gör mig så förbannad på mig själv.
– Nej, hästen hade inga märken. Men det ser fruktansvärt ut och man ska vara snäll mot sina djur. Jag tar mitt straff, jag är fullt medveten om vad jag gjort, och det är jag den första att beklaga. Det är oförsvarbart, avslutar Franzén.