Bildt vägrat att prata om Nato
Uppdaterad 2011-03-09 | Publicerad 2010-02-18
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.
18 februari 2010
Socialdemokraternas Urban Ahlin har rätt, det är dags att sluta fjäska för Nato.
Sverige måste värna sin alliansfrihet.
I gårdagens utrikespolitiska debatt vägrade Carl Bildt att svara på frågan om Sverige ska delta i Natos försvarsplanering i Baltikum.
Hemlighetsmakerier
Carl Bildt var sitt gamla arroganta jag igen och sa efter debatten att försvarsplanering är så hemligt att det pratar man inte om i riksdagen. Underförstått, det här är en fråga för riktigt viktiga män och ingenting man pratar om i offentligheten. Han upphöjer sig själv som vanligt med sina hemlighetsmakerier.
Det är klart att Carl Bildt inte ska stå i riksdagen och avslöja spaningshemligheter. Men frågan om Sverige ska samarbeta fullt ut med Nato, den måste diskuteras i full offentlighet. Sverige är ett alliansfritt land, barnen får lära sig det i skolan och här står utrikesminister Carl Bildt och vägrar att avslöja hur långt han tänker gå i försvaret av Baltikum. Han mästrar Urban Ahlin, men framför allt hela svenska folket.
”Talibantoleranta Castrokramare”
Den svenska säkerhetspolitiken måste avmystifieras. Sverige smygs in i Nato via kriget i Afghanistan och via EU:s säkerhetssamarbete. Någon gång måste frågan ställas till svenska folket: vill vi gå med i Nato? Eller ska vi värna alliansfriheten?
Det märks att valet närmar sig. Gårdagens utrikespolitiska debatt var ovanligt nervig. Carl Bildt kallade den rödgröna oppositionen för talibantoleranta Castrokramare. Men ska man ge honom cred för något, så var det att han ändå nämnde EU-samarbetet.
Urban Ahlin angrep i sin tur Carl Bildt för att vara just en Nato-kramare. Urban Ahlin nämnde dock knappast EU-samarbetet för egen del och antagligen kräver EU ytterligare en förhandling inom den rödgröna oppositionen. Där är man inte överens.
Svårbegriplig utrikespolitik
Urban Ahlin undvek också att prata om kriget i Afghanistan. Inte heller Carl Bildt gick närmare in på Sveriges stora säkerhetspolitiska engagemang i Afghanistan. Här finns säkert ett ”matter of understanding” mellan de båda herrarna, Afghanistan är en fråga där Carl Bildt och Urban Ahlin är överens och därför vill de inte ha upp den på riksdagsbordet. De rödgröna valde helt enkelt bort de svåraste frågorna och därmed blev Urban Ahlins Nato-retorik rätt ihålig.
Det är just i Afghanistan som det svenska samarbetet med Nato utvecklas. Utrikespolitiken blir svårbegriplig när man vägrar att svara på frågor. Den bli inte lättare att förstå om man undviker att prata om de avgörande frågorna.
EF