FÖRTROENDEKRISEN
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-04-06
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.
6 april 2009. Påskveckan har inletts. Långfredagsmörkret sänker sig över svensk arbetarrörelse. En opinionsmätning från Demoskop visade i helgen på ett dramatiskt ras för Socialdemokraterna. De stora vinnarna är Moderaterna och Sverigedemokraterna.
Från socialdemokratiskt håll läggs nu skulden på LO-ordförande Wanja Lundby-Wedin och turerna runt AMF. Det verkar mer ett utslag av nervositet än som en genomtänkt strategi. Om partistrategerna tolkar de dåliga opinionssiffrorna enbart i ett kortsiktigt perspektiv och tror att allt löser sig med att LO:s ordförande avgår lurar man sig själv å det grövsta. Raset för socialdemokraterna och den röd-gröna oppositionen har pågått alltsedan i höstas och beror på bristande alternativ till regeringens politik.
S måste tänka långsiktigt
Mona Sahlins förtroende i fackföreningsrörelsen är heller inte självklart. Är det någon som legitimerat hennes partiordförandeskap bland de fackliga är det Wanja Lundby-Wedin.
LO:s inblandning i AMF-skandalen har självklart skadat förtroendet för arbetarrörelsen. En opinionsmätning under pågående uppskruvade mediala drev kan inte leda annat än till dåliga siffror för (S). Likväl måste socialdemokratin våga tänka längre än till nästa opinionsmätning.
Starkt stöd för Wanja
Inte heller är det rimligt att LO:s ordförande betraktas som ett vallokomotiv för socialdemokraterna. Fackföreningsrörelsens främsta uppgift är att slåss för löntagarnas rättigheter. Just nu är det förtroendet för facket som Wanja Lundby-Wedin måste återupprätta.
Aftonbladets ledarsida var först med att påtala problemet med att LO:s ordförande har 24 styrelseuppdrag. Häri ligger ett systemfel som gällt i decennier. Något som LO-ledningen nu ser över. I går deklarerade Lundby-Wedin att hon lämnar AMF, Afa och Aftonbladet.
Förra veckan gav revisorerna och hela styrelsen för AMF Wanja Lundby-Wedin rätt i att det inte gått rätt till vad gäller pensionsutbetalningarna till förre vd:n. Utredning pågår. Styrelsens ledamöter har det formella ansvaret och rimligen borde hela styrelsen ställa sina platser till förfogande.
Förtroendekrisen ska inte underskattas. Löntagarnas vrede över den girighetskultur och kvartalskapitalism som alltför länge rått inne i styrelserummen är fullt berättigad. I dag fortsätter mötet med LO:s styrelse. Enligt TT:s rundringning bland LO-distrikten är stödet för LO-ordföranden fortsatt starkt.
Medlemmarna ska bestämma
Frågan som LO:s förbund bör ställa sig är: återskapas förtroendet med personoffer eller med en genomtänkt strategi för vad fackföreningsrörelsen ska göra med sitt ägande av pensionskapital och om hur man ska bilda motkraft till spekulationsekonomin?
Att fackföreningsrörelsen i en tid av massarbetslöshet och det svåraste ekonomiska läget i modern tid skulle stärkas av att förlora sin ordförande är svårbegripligt.
Detta är dock något som LO:s medlemmar ska bestämma – inte medier, opinionsinstitut eller S-strateger.
HK