Mats Odell – en fondsocialist?
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-04-27
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.
27 april 2009. Storföretag-ens stämmosäsong fortsätter. Atlas Copco och Höganäs
i dag, Sandvik, JM och Swedish Match i morgon. AP-
fonderna förvaltar för vår räkning ett kapital på hundratals miljarder, varav en försvarlig del är placerat på börsen.
Det gör svenska folket till storägare.
Restriktionerna för aktivt, och politiskt, ägarinflytande är dock tydliga. Spåren efter löntagarfondsdebatten har funnits kvar. Men nu händer något.
Fick nya order
Det är mindre än ett år sedan regeringen annonserade en ny och mer positiv syn på bonus till statliga direktörer. Sedan dess har som bekant Odell, Olofsson och Borg lagt om kursen, och betraktar i dag bonusregnet som en av orsakerna till krisen. Därför ska de bort, och därför fick AP-fondernas förvaltare nya order på väg till årets bolagsstämmor.
Skadar utvecklingen
Odell tycker absolut inte att det är politisering. ”Det är ju inget som går stick i stäv med vad folk i allmänhet eller ekonomer tycker är rimligt”, förklarade han i förra veckan för Svenska Dagbladet.
Bonusar, fallskärmar och skenande direktörslöner har alltid upplevts som orimliga av de flesta människor. Nu har dessutom många ekonomer kommit fram till att kvartals- och spekulationsekonomin skadar utvecklingen.
Just därför är det en politisering – eller demokratisering – av ägarmakten när Odell nu mönstrar in pensionskapitalet i kampen mot direktörsbonusarna. Och det är riktigt spännande.
Den som argumenterar för att det kollektiva kapitalets ägarmakt ska användas för att driva det som allmänheten, och ekonomerna, tycker är rimligt är inte mer fond-socialist än Mats Odell.
En symbolisk gest
Förra veckans bonusutspel var kanske avsett som en symboliks gest, som mycket annat under krisen. Men också symboler påverkar verkligheten, i alla fall när det är en verklighet som bestäms av människor. Som ekonomin, eller politiken.
I krisens spår är det vara dags att åter diskutera klassiska frågor, som ökad jämlikhet och ekonomisk demokrati.
IP