Graffiti är konst värd att bevara
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.
Publicerad 2011-08-12
Rossana Dinamarca (V): Alliansens kulturpolitik måste moderniseras
Vänsterpartiet stödjer all form av kultur. Vi vill se ett levande samhälle – där alla har rätt att uttrycka sig. Det går en skarp skiljelinje mellan oss och den borgerliga allians som genom de senaste årens politik uppvisat en extremt marknadsinriktad och närmast fientlig inställning till kultur.
Nu i helgen arrangerar Riksteatern kulturevenemanget Art of The Streets. Liksom tidigare år har Stockholms stad även i år tagit till olika medel för att försöka stoppa evenemanget eftersom det handlar om graffiti.
Vänsterpartiet vill i stället satsa på öppna graffitiväggar. Vi vill att all kultur ska få finnas och frodas, att samhället ska uppmuntra unga att ta tillvara sin kreativitet så att den kan utvecklas och samtidigt bidra till mer levande städer.
Om vi ska ha en levande kultur som driver samhället framåt behövs en kulturpolitik som inte censurerar, begränsar och enbart konserverar. Vi behöver en kulturpolitik som vågar ge plats åt alla konstformer. Graffiti har funnits i Sverige sedan 1980-talet och är i dag uttryck som används både som offentlig dekoration och i kommersiella sammanhang. Nyligen avslutades Nordens största graffitiauktion ”And Chaos Came” med verk av ledande gatukonstnärer, där det samlade utropsvärdet uppgick till nästan en miljon kronor. Hur är det då möjligt att fortsätta förneka graffiti som konstform?
Det pågår en diskussion om huruvida den kulturhistoriskt högt värderade graffitimålningen ”Fascinate” i Bromsten ska bevaras eller inte, där borgerligheten intagit en högst tveksam ståndpunkt. Detta tillsammans med en lång rad uttalanden den senaste tiden illustrerar väl deras fientliga inställning mot en konstform de anser inte borde få finnas.
Kulturpolitiken i Sverige har i dag mer ett drag av att enbart bevara ”finkultur” än att spränga gränser, provocera och driva samhället framåt.
När borgerligheten talar sig varm om personlig frihet och sitt motstånd mot vad de kallar detaljstyrande politiker så vill de samtidigt recensera och begränsa konstnärer, stoppa evenemang med ”fel kultur” och riva väggar med konst.
I stället för att alla ska få uttrycka sig och sätta sin prägel i sitt närområde ska kulturministern diktera villkoren för vad som är konst och stadsbyggnadskontoret bestämma var kultur ska yttras och av vilka. Detta är inte frihet, det är kulturteknokrati.
Samtidigt som borgerliga politiker vill riva en av Skandinaviens äldsta bevarade graffitimålningar i Bromsten säljs andra graffitiverk av exempelvis Banksy hos de finaste auktionsfirmorna för mångmiljonbelopp.
Även om prislappen inte är ett argument i sig för dess existensberättigande är det ett tydligt exempel på att graffiti uppskattas och värderas högt av många.
Ur den svenska graffitin och gatukonsten har Klara Lidén kommit, då känd som Bikey. Lidén har gjort internationell kometkarriär och visas just nu på Moderna museet. För att Sverige ska kunna frambringa fler som Klara Lidén måste vi börja ta graffiti på allvar och stoppa politiker från att riva och sanera graffitin när den uppkommit på lagligt vis.
Argumenten som ofta används mot att upplåta väggar till graffiti är att det ökar den olagliga formen, trots att det inte finns några ensidiga belägg för detta. I stället borde man fråga sig vilka alternativ som återstår för graffitimålare om det inte finns öppna väggar att måla på?
Vänsterpartiet väljer att stödja konsten och ett bevarande av ”Fascinate” i Bromsten. Vi väljer att lyssna på Stadsmuseet, Länsstyrelsen, konstvetare och kritiker som samtliga är för ett bevarande av denna konsthistoriskt värdefulla vägg och vi uppmanar borgerligheten att se över sin inställning till allas rätt att uttrycka sig, så att vi kan få ett mer levande Sverige där alla kulturformer får plats.
Låt ”Fascinate” i Bromsten bli en språngbräda för en förändrad klotterpolicy i Stockholm och en språngbräda för en accepterande kulturpolitik över hela Sverige.
Rossana Dinamarca