Julklappen från Lööf: En enkel resa till Kabul
Debattören: Det är ett svek mot ungdomarna – och väljarna
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.
Publicerad 2020-12-11
DEBATT. Det är med sorg i hjärtat som jag konstaterar att även C nu har gett vika för de allt mer högljudda påtryckningarna från konservativt håll och därmed såg till att regeringens förslag till lättnader i gymnasielagen röstades ner.
I stället för lite julfrid och andrum i dessa pandemitider får nu 7 600 ungdomar en julklapp från Annie Lööf som gör tillvaron om möjligt ännu dystrare.
Beskedet att Centerpartiet inte stödjer regeringens förslag som skulle gett de ensamkommande ungdomar som studerar i Sverige enligt nya gymnasielagen en rimligare möjlighet till fast anställning, är ett stort svek och en förvånande brist på empati.
Främst gentemot dessa unga (mestadels) killar som jobbat hårt i flera år för att ta sin gymnasieexamen och som på bara sex månader måste skaffa en tillsvidareanställning på minst två år, ingen provanställning inräknad. Och detta mitt i en pågående pandemi med en skenande arbetslöshet.
Om de inte lyckas så väntar utvisning till Kabul, där många av dem inte bott sedan deras föräldrar flydde från talibanerna till Iran och Pakistan på 90-talet.
Här bör även tilläggas att Afghanistan räknas till ett av världens farligaste länder enligt flera institut, exemplvis GPI (Global Peace Index Report).
Men det är också ett svek mot Centerpartiets väljare som röstat på partiet på grund av Annie Lööfs humanistiska och antirasistiska framtoning.
Centerpartiet hänvisar sitt beslut främst till brister i den nya gymnasielagen, som C röstade ja till 2018, och den tillfälliga restriktiva lag som regeringen införde 2016. Man säger sig inte vilja medverka till ytterligare bristfällig lagstiftning och vill ha ordning och reda i migrationslagstiftningen.
I en debattartikel i Aftonbladet skriver Annie Lööf och Jonny Cato:
”Många är de ensamkommande som tack vare Centerpartiets beslut tagit chansen, studerat vidare och lyckats få ett jobb. Ännu fler är de som fortfarande pluggar med goda förhoppningar om att få stanna och bygga ett liv här i Sverige. Vi hoppas innerligt att de unga med stark förankring i lokalsamhället också kan få stöd därifrån för att komma i varaktig anställning”.
Men tyvärr, Lööf och Cato, trots era innerliga förhoppningar så kommer flertalet av dessa ungdomar inte kunna uppfylla de nuvarande kraven, oavsett hur duktiga och ambitiösa de är. Helt enkelt därför att kraven är orimligt högt ställda även när det inte är pandemi.
Bara 55 personer har hittills uppfyllt kraven och fått uppehållstillstånd, enligt SVT-nyheter.
Men så har inte heller flertalet av de nyutexaminerande svenska gymnasieungdomarna ett fast jobb efter sex månader, helt enkelt därför att svensk arbetsmarknad inte fungerar på det sättet. Snarare börjar en ung människas yrkesbana med vikariat eller visstidsanställningar som i bästa fall övergår tillsvidareanställning.
En stor del av de som kom 2015 är redan ute i arbetslivet som just tillfälligt anställda och bidrar till vår ekonomi och gemensamma välfärd.
Det är motbjudande att läsa hur Centerpartiets först berömmer sig själva för att ha gett dessa ungdomar en chans, för att nu tillintetgöra samma ungdomars möjligheter till en framtid i Sverige genom att skylla på beslut som togs för flera år sedan.
Jag håller dock med Lööf om att regeringens förslag har brister men lättnaderna är åtminstone ett försök till medmänsklighet i en svår tid, till skillnad från att som C helt frånsäga sig ansvaret för dessa ungdomar.
Och så länge som Januaripartierna låter rädslan för vad SD, M och KD:s väljare ska tycka, styra sin moraliska kompass ser framtiden tyvärr mycket mörk ut för denna grupp.
Den rimligaste och mest humana lösningen är självklart att ge amnesti till dessa 7 600 ungdomar. Det skulle visserligen utlösa en enorm proteststorm från höger med SD i täten men som alla vi som fortfarande tror på medmänsklighet vet, så är det enda hållbara lösningen på den här tragiska följetongen. Både ur ett ekonomiskt och moraliskt perspektiv.
Dessa ungdomar har levt i Sverige i över fem år, lärt sig språket, studerat, fått vänner och ett socialt sammanhang. Många arbetar redan och gör en viktig insats inom våra bristyrken.
De förtjänar en bättre julklapp än ett utvisningsbesked.
Anna Bergman, lärarstudent med svenska som andraspråk som förstaämne. F.d. boendestödjare på hvb-hem för ensamkommande ungdomar i Marks Kommun 2016–2018.
Häng med i debatten och kommentera artikeln
– gilla Aftonbladet Debatt på Facebook.