Unga arbetslösa diskrimineras av fack och regering
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-12-06
Svenskt Näringsliv: Orättvisorna skrivs in i lagar och avtal
Lagen förbjuder diskriminering av människor på grund av ålder. På Diskrimineringsombudsmannens hemsida behandlas emellertid bara fall där människor diskrimineras för att de är för gamla. Unga får däremot behandlas hur som helst. Diskriminering av unga skrivs in i lag och avtal. Starka grupper försvarar diskrimineringen av unga med näbbar och klor. Jag kan därför förstå att DO inte törs ge sig på dem.
Många avtal på arbetsmarknaden tvingar en arbetsgivare att betala en person utan arbetserfarenhet nästan samma lön som en erfaren anställd. Arbetsgivare tvingas därför sålla bort ungdomar när de anställer. Sverige har också en lagstiftning som uttryckligen slår fast att de med kortare anställningstid, ofta yngre, skall sägas upp först vid arbetsbrist, oavsett kompetens.
Motsvarande diskriminerande inslag skulle aldrig accepteras om de slog mot de väl etablerade. Tänk vilket ramaskri det skulle bli om någon föreslog att ljushåriga män mellan 40 och 50 år måste sägas upp först vid arbetsbrist. Men när det gäller ungdomar försvaras diskrimineringen av starka krafter, oftast med argument som går stick i stäv med en omfattande forskning om ungdomsarbetslöshet.
Arbetsmarknadsministern Littorin prisar rent av diskrimineringen av ungdomar: Det är bättre för samhället att unga får lämna jobbet först. Hans skäl för denna lovsång till särbehandlingen är att de flesta unga arbetslösa så småningom tas in på någon utbildning när de inte hittar jobb. Och då, menar han, är dessa drygt 70 000 ungdomar studerande, och bör inte räknas som arbetslösa.
Han nämner aldrig de också finns drygt 70 000 ungdomar som över huvudtaget inte räknas som arbetslösa, trots att de vare sig har arbete eller utbildas. De vill ha ett jobb och kan börja omgående, men har gett upp arbetssökandet. Och för en del av dessa leder den dåliga starten till livslånga problem. Sämre hälsa och lägre framtida inkomster för en del ungdomar är väl belagda konsekvenser av arbetslöshet.
TCO hävdar att bara en liten del av arbetslösa ungdomar har blivit av med sina fasta jobb på grund av turordningsreglerna. Men det är en kalkonargumentation. Enligt forskningen leder dessa diskrimineringsregler just till att färre ungdomar överhuvudtaget erbjuds jobb, än mindre fasta jobb. Gör tankeexperimentet att reglerna skärptes ytterligare så att ungdomar aldrig fick fasta jobb. Då skulle TCO basunera ut att inga ungdomar någonsin förlorar sina fasta jobb till följd av LAS.
LO vill faktiskt gå åt det hållet, och föreslår att även möjligheten att anställa ungdomar på tillfälliga anställningar bör begränsas. Följden av det blir naturligtvis att unga får ännu svårare att få jobb överhuvudtaget. Det förvånar knappast att de flesta ungdomar numera ratar facklig medlemskap.
Pikant för LO är att LAS skapar särskilt stora problem för ungdomar i traditionella LO-grupper. Unga med kortare utbildning eller invandrarbakgrund drabbas särskilt hårt av hög arbetslöshet.
Nära hälften av alla unga invandrare i Sverige är utan jobb, vilket inte överträffas av något land i Eurostats mätning. Sverige har också dubbelt så hög arbetslöshet bland unga lågutbildade som de flesta andra EU-länder (Eurostat, kvartal 2 2009).
Många LO-ombudsmän tror nog att de tillvaratar de fast anställda medlemmars intressen genom att diskriminera ungdomar. Men de glömmer att det är medlemmarnas barn som drabbas hårdast.
Rekordmånga unga kommer ut på arbetsmarknaden de närmaste åren. Aldrig har så många av dem varit så välutbildade, så beresta och allmänbildade och haft så många möjligheter världen över som de unga i dag. Många unga har talanger och drömmar och väntar bara på att få börja jobba och visa vad de kan. Det är fullständigt orimligt att de etablerades intressegrupper skall fortsätta köra ångvält över denna generation.
Stefan Fölster
Malin Sahlén