Riv upp FRA-lagen!
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2008-07-10
Maria Abrahamsson: ”Min entusiasm för alliansregeringen har nått fryspunkten”
Om mindre än ett år tar regeringen över ordförandeskapet i EU. Undrar vad våra europeiska vänner tycker om att FRA kommer att kunna avlyssna deras telefonsamtal och mejltrafik under ministerråds- och toppmöten i Sverige? De lär knappast lugnas av att inte heller Kungens, Säpochefens eller ÖB:s teletrafik och mejlkorrespondens undgår FRA:s allseende öga och allhörande öra.
Den annars så intressanta frågan om ytterligare skattesänkningar ter sig futtig när också din och min privata korrespondens, bankaffärer och telefonprat kommer att kunna granskas av staten.
Den efterlängtade reformeringen av skatterabatten för hushållstjänster från och med den 1 januari känns plötsligt ointressant när man vet att man från samma tidpunkt kan få sin telefon- och mejltrafik avlyssnad av FRA.
Till och med justitieministerns löfte om 20 000 poliser blir lättviktigt när FRA inom kort får möjlighet att övervaka hela befolkningen, utan brottsmisstanke och utan domstolskontroll.
Min entusiasm för alliansregeringen är på fryspunkten och det finns bara en sak som kan ändra på det: riv upp FRA-lagen och ge Säpo under kontrollerade former monopol på den hemliga övervakning som trots allt behövs.
Det är ingen avancerad gissning att mp i dag på sin utspelsdag i Almedalen kommer att plocka poäng på partiets och socialdemokraternas listigt påkomna alternativutredande av den nyss klubbade FRA-lagen. Och jag lovar att jubla om alliansen gisslas för att den är lika kär i Bodströmsamhället som någonsin den gamla s-regeringen var.
Visst har jag haft invändningar mot buggning och telefonavlyssning vid misstanke om brott. Men den signalspaning som riksdagen har gett FRA klartecken för från och med nästa årsskifte är något annat. Den handlar om generell övervakning av landets befolkning.
Regeringen och FRA idisslar att alltihop bara är en fråga om anpassning till att eterburen trafik nu går via kablar. Men hur många av oss vanliga telefonpratare och e-postanvändare meddelade oss tidigare med omvärlden via radiovågor?
Försvarsministerns försäkringar saknar tyvärr trovärdighet. I riksdagens maratondebatt utmålade Sten Tolgfors sina meningsmotståndare som oansvariga när de vägrade erkänna att FRA:s utvidgade signalspaning behövs för att skydda svenska trupper i Afghanistan. En rövarhistoria som till och med FRA-chefen senare tvingades dementera.
Alliansbrodern Staffan Danielsson (c) stod för en parodisk höjdpunkt i debatten när han lovordade visheten i att låta regeringen utreda om signalspaningslagen behövs. Efter att lagen har trätt i kraft, vill säga. Allt för att ta udden av vänsterpartisten Alice Åströms berättigade påpekande om att ett så ingripande lagförslag borde ha utretts av en parlamentarisk kommitté. Åström kunde gott ha lagt till att lagförslaget under s-regeringen togs fram internt inom försvarsdepartementet av rättschefen och sedermera FRA-chefen Ingvar Åkesson.
Riksdagens hastigt påkomna idé om att låta en ny ”domstolsliknande nämnd” pröva vilka sökbegrepp som är godtagbara går inte att ta på allvar. Om riksdagen tycker att det är nödvändigt att tillståndsgivningen utsätts för juridisk kontroll, varför godkände man då en FRA-lag utan sådana garantier?
Lagstiftning ska heller inte behövas för de ytterligare säkerhets- och kontrollmekanismerna som riksdagens FRA-kritiker på allianssidan var så stolta över att de fick igenom. När riksdagen nu nöjer sig med att dessa mekanismer regleras enbart av regeringen genom föreskrifter i förordningsform, då lämnar riksdagen walk over om vilka ändamål som ska berättiga FRA till massavlyssning.
Hur ska man någonsin mer kunna ta en svensk valsedel i sin hand utan att kräkas? Det undrade Karl Vennberg 1973 i Aftonbladet efter Fib/Kulturfronts avslöjanden om IB. Den gången var det helt och hållet en sosseskandal. Den övervakningsskandalen plågade ännu i 1998 års valrörelse Göran Persson svårt.
35 år efter IB-affären odlar Perssons efterträdare på statsministerposten sin egen varböld genom att försvara en lag med mer integritetskränkande konsekvenser för landets medborgare än vad IB-affären någonsin hade.
Dagens debattör
Maria Abrahamsson
44 år, Stockholm. Tjänstledig ledarskribent på Svenska Dagbladet.