Hatet mot politiker måste besinnas
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.
Uppdaterad 2011-03-10 | Publicerad 2010-07-14
”Där går min gräns” sa Sven Littorin vid beskedet om sin avgång den 8:e juli och hänvisade till den paparazzijournalistik han och hans barn utsatts för. Hela sanningen var det inte, men att Littorin var hårt pressad gick inte att ta miste på.
Kanske underlättades sortin av att Littorin i Dagens industri dagen före fronderat mot Reinfeldt och krävt omedelbart införande av könskvotering i svenska bolagsstyrelser.
Hur förkastligt och märkligt Littorin än betett sig tycker jag hans partikamraters unisona avståndstagande från honom just i denna stund, då han mer än någonsin skulle behöva dem, är mist lika klandervärt.
Det var hatet hos de som höll pennan i kampanjerna mot Olof Palme som var orsaken till mordet på honom, menade DN:s förre chefredaktör Olof Lagercrantz i en artikel dagen efter mordet.
Jag kommer ofta att tänka på det då jag hör kommentarerna om Mona Sahlin från många förbipasserande då jag talar för Socialdemokraterna på Karlaplan.
Medan Palme beskrevs som elak, listig och svekfull är kritiken mot Sahlin föraktfull och nedlåtande. Hon kan inte klä sig, inte föra sig, inte tala engelska, har billig musiksmak, ja hur kan vi bara komma på att hon av alla skall representera Sverige.
Vad har hon då gjort för att förtjäna dessa omdömen brukar jag fråga. Just det, hon har ingenting gjort, trots att hon suttit i olika regeringar i tiotals år blir ofta svaret. Jo, gjort bort sig har hon många gånger, tänk bara på tobleronen och de obetalda parkeringsböterna.
Uppenbarligen är Mona Sahlins politiska stamina betydligt större än Littorins. Under ett decennium har hon utsatts för kränkande och infam kritik inte bara från borgerligt håll utan – och det är nog mest kännbart – också från de egna partileden.
Men det går inte att vara säker på att alla har samma tålamod. Två socialdemokratiska ledare har nu mördats.
Då man gödslar för hårt kan ovälkomna plantor växa. En besinning i personkritiken av våra ledande politiker är påkallad och jag hoppas den inte kommer för sent.
Sven Britton,
pensionerad men arbetande läkare
Riksdagskandidat (S).