Han är mannen med guldbyxorna
Publicerad 2011-03-29
Jonas Rönnqvist – hockeyns Alexander Lukas – ska ta Luleå till final med sin tur
LULEÅ. Han har vunnit nästan två miljoner kronor på V75 och under hans enda två år i NHL slog dollarkursen alla rekord.
Och hans enda år utanför hockeyn startade han succéföretaget ”Leos Lekland” – som KF snabbt köpte upp för 20 miljoner kronor.
Han är mannen med guldbyxorna – Luleås tränare Jonas Rönnqvist.
Nu är norrbottningarnas hopp att den förtrollningen inte bryts.
Finns det en hockeyvärldens Alexander Lukas, så är det utan tvekan Jonas Rönnqvist.
Vad han än tagit i har förvandlats till guld.
Det som i dagligt tal kallas för tur.
– Men jobbar man hårt och målmedvetet förtjänar man ofta tur, säger Jonas Rönnqvist.
– Jag tror man kan få med sig tur om man jobbar stenhårt, är på rätt plats vid rätt tidpunkt och aldrig myglar med detaljer. Visst har vi haft medstuds i några matcher, men jag har försökt jobba mig till marginalerna hela livet.
Men 1,1 miljoner på V75?
– Ja, det var flyt, men jag är inne i en downperiod just nu när det gäller V75. Och jag spelar inte så ofta.
Och du får ett envägskontrakt i NHL just när dollarkursen slår alla rekord?
– Ja, det gäller att ha timing, men jag hade bestämt mig att inte åka över till Anaheim om jag inte fick ett envägskontrakt. Jag bytte till och med agent när jag inte fick igenom det jag ville.
”Vi har tur nu retroaktivt”
Och så startade du ett Leos Lekland och gjorde ett nytt miljonklipp när KF köpte in sig?
– Ja, där blev det också rätt timing. Jag tog ett sabbatsår från hockeyn och var med och byggde upp det företaget. Jag är fortfarande delägare, även om jag inte deltar aktivt i företaget längre.
Men när det gäller Luleås framfart den här säsongen vill han inte prata om tur.
– Nej, hade vi haft normal utdelning den här säsongen hade vi vunnit grundserien. Det står jag för. Vi hade inte marginalerna med oss ett tag under säsongen, trots att vi både vann skotten och skapade fler målchanser i matcherna. Men det kanske kommer retroaktivt nu i slutspelet.
Men hur har du lyckats förvandla bottentippade Luleå till ett topplag?
– Jag hade inte gett mig in i den här branschen om jag inte trodde på mig själv och att kunna skapa ett vinnande lag. Ambitionen har varit att skapa ett lag som vinner mer än de förlorar och jag och ”Bulan” har haft en spelidé vi trott på sedan tiden vi började jobba tillsammans i Piteå. Jag tror vi vunnit så mycket för att vi varit konsekventa, säger han.
– Alla vet vad de ska göra och inte göra. Det skapar trygghet. Vi har samma sätt att spela och det spelar ingen roll om det är i första perioden eller i sudden, om det är hemma eller borta eller inför 1 000 åskådare eller 100 000. Vi har ett krigargäng som kan kriga ner alla.
Inspireras av bra som dåliga
Vad har du för förebilder?
– Jag har hämtat inspiration från många tränare jag haft. Både bra och dåliga. Det finns saker att lära från alla. Men till de bra räknar jag Lars ”Osten” Bergström som jag hade när jag själv spelade i Luleå och Mike Babcock som jag hade när jag spelade farmarlagshockey i Cincinnati. Babcock var en makalös tränare.
Vad betyder övriga tränargänget med Thomas ”Bulan” Berglund, Roger Åkerström och Daniel Henriksson?
– Det är mitt eget Dream Team.
Stenansikte i båset
Du påminner lite om ryska förbunds-kaptenen Bykov i båset. Ett riktigt stenansikte?
– Ja, jag har hört det tidigare, men upplever mig absolut inte så själv. Många säger att jag inte visar några känslor, medan jag själv känner att det bara sprutar känslor där i båset, även om det kanske inte ser så ut. Men man måste vara den man är. Annars blir det fejkat.
Men det finns ingenting fejkat över den succésäsong som Luleå just nu är mitt uppe i.
Det är äkta vara helt enkelt.
Och tur eller inte?
Det får var och en själv bedöma.