Stoppa censuren av svensk hiphop
Publicerad 2011-05-05
Svenska hiphopeliten: Polis och politiker hindrar våra spelningar
Journalisten Jan Gradvall skrev i Expressen (16/4-11) att svensk hiphopmusik skulle kunna jämföras med berättande journalistik. Att ”Svensk hiphop våren 2011 åker kollektivtrafik, slåss för ett bättre samhälle och engagerar sig i näromgivningen”.
Svensk hiphop har under de senaste decennierna blommat upp till en respekterad och populär musikgenre – utan att kompromissa med det viktiga. Berättandet.
Men det är här som vi hiphopartister stöter på ett problem. Och vi är väl medvetna om att detta problem inte bara rör oss utan även våra kollegor inom andra musikgenrer.
Vi har upplevt att det nästan rutinmässigt avbokas spelningar på grund av påtryckningar, ”rekommendationer”, ibland även hot från både poliser och politiker. Varför de väljer att lägga sin energi på oss musiker är en bra fråga. Är det deras uppgift?
I en artikel om en hiphopgrupp vars spelningar stoppats (Re:public nr 16, 2010) citerades länspolismästare Carin Götblads pressekreterare Anders Fahlén: ”Vi är också av uppfattningen att polisen inte ska kommentera musikgrupper, deras texter eller image”.
Det kan då te sig lite konstigt att det ibland varit just poliser som ringt och hotat och tryckt på arrangörer runt om i landet att ställa in spelningar där bland andra två P3 Guld-vinnare skulle uppträda.
Vid ett av dessa tillfällen hotade man en arrangör i Rinkeby att ställa in en spelning med att säga att om artisterna uppträder kommer det få "konsekvenser” och ”De ska inte uppträda. Därmed basta.”. När arrangören hotade med att gå ut i media backade polisen.
Annat var det i Värnamo där en känd hiphopgrupp skulle spela för några veckor sedan. Där hade man bestämt att dra in allt finansiellt stöd åt ungdomsverksamheten 331 Wernamo då artister och arrangörer gått ut i media och berättat att de tvingats avboka gruppen och i stället boka mer ”passande” artister.
Likadant var det i Växjö där polisen ”starkt rekommenderade” arrangören att ställa in spelningen.
Och vi sitter på fler sådana exempel.
Vi skriver inte detta för att få oss och våra musikkollegor att framstå som offer. Vi skriver detta för att vi vill ifrågasätta den censur som bedrivs i Sverige av poliser, politiker och andra makthavare gentemot musiker eller musikers samhällsskildrande texter som de tycker ”inte passar”.
Alla avbokningar har varit på lösa grunder. Artister har anklagats för att ha texter som inte är ”passande” för en ung publik att höra på. Dessa argument har fått oss att undra två saker.
För det första, om kriminologer som Felipe Estrada och andra brottsforskare världen över säger att det inte finns musik eller litteratur som skulle kunna leda till kriminalitet, hur kommer det då sig att svensk musik stoppas? Detta absurda argument påminner om när man anklagade artisten Marilyn Manson för uppmuntran till självmord och skolskjutningar i USA. Vi ser det snarare som att de som vill stoppa svenska konstutövare gärna vill skylla samhällets problem på oss artister än att se sitt eget ansvar i det hela.
För det andra. Har vi inte yttrandefrihet i det här landet? Omfattas inte vi musiker också av den?
Och slutligen. Ska musik först granskas av makthavarna innan det kommer ut till folket? Nej. Censur hör hemma i en diktatur och vi vägrar finna oss i det i ett demokratiskt Sverige.
Adam Tensta, artist
Ametist Azordegan, journalist
Birgitta Englin, vd Riksteatern
DJ Viet-Naam, discjockey
Juan Havana, artist
Nabila Abdul Fattah, skribent
Patrik Arve, låtskrivare, artist
Petter, artist
Stefan Jarl, filmregissör
Timbuktu, artist