Sköt kvar Bajen i superettan – med matchens sista spark
Publicerad 2011-10-23
Hammarbyhjälten efter övertidsmålet: ”Var helt galet, jag är chockad”
ÄNGELHOLM. Sebastian Bojassén sköt Hammarby kvar i superettan med matchens sista spark.
I natt firade spelare och fans nytt kontrakt – men klubben riskerar att förlora nästan halva laget till nästa säsong.
– Vi ska utvärdera det här, säger tränaren Roger Sandberg.
Det var stor dramatik när Hammarby säkrade nytt kontrakt i superettan.
För att beskriva känslorna måste vi åka tio år tillbaka i tiden – med tränaren Roger Sandberg.
Han spelade med Hammarby när guldet bärgades 2001.
– Jag känner större lättnad i dag, men känslorna är lika starka, säger han.
Med kvarten kvar av superettan 2011 hade Jönköping Södra vänt 0–1 till 2–1 och där och då var Hammarby ett kvalande superettanlag och knappt vatten värt.
Många chanser
Ett mål var det enda som krävdes för att undvika kval, men det var Ängelholm som låg på och skapade chanser.
Då fick Sebastian Castro-Tello en, två, tre och fyra riktigt bra möjligheter – utan att sätta dit den.
– Vi hade så många chanser, och det behöver bara bli mål på ett av alla lägen, och när det går så långt så ger man nästan upp, berättar tränaren Roger Sandberg.
Vi vet inte om han faktiskt hann ge upp.
Vi vet bara att Hammarby fick in det där målet – i matchens sista minut, med matchens sista spark.
– Det var helt galet, jag undrar hur de på läktarna kände, båda lagen behövde gå på mål och jag fick avgöra. Det var extra och annorlunda, att ens göra mål, säger Sebastian Bojassén som drog in 0–1 med vänstern efter en hörna från vänsterkanten.
– Det var första målet i A-laget, jag är chockad... jag gör inte mål, säger matchhjälten.
”En nystart”
Kan du jämföra det här med någonting annat?
– Jag vet inte. Första gången jag såg och rörde en fotboll kanske, säger Bojassén.
Tränare Sandberg fanns med som spelare i guld-truppen 2001 (missade hösten på grund av skada) och han drog parelleller.
Känslomässiga sådana.
– Just nu känner jag lika stor glädje som för tio år sedan. Det här är en större lättnad, det var en större glädje då, men känslorna är lika starka den här gången, utan tvekan.
Vad händer nu, för din del?
– I kväll menar du? Eller efter säsongen?
Efter säsongen?
– Vi ska utvärdera det här, sedan får vi se. Jag har kontrakt men det är odefinierat vad det blir. Jag kan bli receptionist också.
Kan tänka dig att gå tillbaka till assisterande roll?
– Jag stänger inga dörrar.
Skulle du köpa ett resonemang att man vill börja om på ny kula?
– Ja, men det har man tänkt ofta, lite för ofta, men det kommer att bli en nystart hur som helst. Det är upp till föreningen att
bestämma hur den ska bli. Jag är öppen för allt.