AEG stoppade Hammarby från att sparka tränaren
Uppdaterad 2011-03-10 | Publicerad 2010-09-07
Oönskad av sin egen arbetsgivare och mordhotad av sina egna fans.
Det bästa för alla är att Michael Borgqvist lämnar Hammarby som är på god väg att skriva det sorgligaste och mest pinsamma kapitlet i klubbens 113-åriga historia.
Inte minst för Borgqvist själv då något luktar riktigt ruttet på kansliet söder om söder.
En kapten ska sjunka med sitt eget skepp är det sagt. Men Michael Borgqvist har aldrig varit kapten över Hammarby. Michael Borgqvist har varit en spelbricka i en maktkamp som är på väg att hota Hammarbys existens.
Redan i augusti försökte Hammarby att göra sig av med Borgqvist. Dåvarande ordföranden Henrik Wesslén satt i ett hemligt möte med förre guldtränaren
Sören Cratz och presenterade den tänkta lösningen för styrelsen. Men minoritetsägaren Anschutz Entertainment Group (AEG) sade blankt nej. Det amerikanska företaget har nämligen, i den senaste av oförklarliga avtal från Hammarbys sida, lyckats förhandla sig till vetorätt i alla frågor kring tränarna.
Det är alltså minoritetsägaren, utan sportsliga intressen i Hammarby, som numera äger tränarfrågan. Det känns fullständigt idiotiskt.
Ingen kan klandra Borgqvist
Efter att föreningens försök att göra sig av med Borgqvist blev kända för tränarduon blev situationen ohållbar. Hoten tilltog dessutom mot den förre AIK:aren och ingen kan klandra honom för att han nu lämnar klubben. En klubb som krossat den entusiastiska tränarens ambitioner med en raserad ekonomi, en infekterad maktkamp och nästintill noll sportsliga resurser.
Att 42-åringen går efter att ha blivit hotad är dock inget annat än en praktskandal. Det är ännu ett sorgligt kapital i Hammarbys historia och även en tung smäll för svensk fotboll som uppenbarligen inte kan hantera supporterproblemen.
Det bästa för Hammarby vore nu att fortsätta utrensningen i leden och ta in nytt blod från styrelsen i toppen till tränarposterna i botten. Sedan borde de nya topparna öppna samtliga böcker, avtal och skumma övergångsaffärer för full insyn. Det är det enda sättet den här klubben kan rentvå sitt namn på.
Men känslan är att det aldrig kommer att hända av den enkla anledningen att det där göms hemligheter som inte bara är pinsamma utan rent av farliga för klubbens ledning.
I styrelserummet sitter nu personer som dribblat bort sig själva och klubben fullständigt. Samtidigt står hundratals fans och kräver blod utanför klubbens kansli.
I det läget kan man kanske förstå att det är svårt att vara ärlig. Nu blev
istället Michael Borgqvist offret och syndabocken för andras illdåd. En sorglig fortsättning på ett kapitel kring Hammarby som är långt-ifrån slut.