Catharina och Bert bodde i sin Saab i två år
Uppdaterad 2011-03-10 | Publicerad 2007-08-07
Ta bilen till Kina – går det?
Javisst.
Bert och Catharina Öhman från Kvissleby har kommit hem från sitt äventyr, panka men rika på upplevelser.
När man hör om äventyrare så brukar det handla om vältränade unga män och kvinnor på bergstoppar, i vilda vatten och extrema klimat.
Men det kan lika gärna vara två nyfikna 40-plussare i en ombyggd Saab från 1992.
Bert och Catharina Öhman ville ta en paus mitt i livet och bestämde sig för att ta bilen till Kina. Efter två års resande träffas vi vid köksbordet hemma i Kvissleby, strax söder om Sundsvall.
Byggde om bilen
– Det blir lätt så att livet bara går runt runt och vi ville ha ett brejk. Inte gå och vänta till pensionen – man vet ju inte ens om man lever då! säger Catharina.
När de för flera år sen började planera sin långresa hade de först tänkt segla till Västindien. De köpte en katamaran, ägnade två år åt att renovera den och lära sig att segla – bara för att inse att de tyckte att det var rätt trist.
– Det går för sakta, det blåser för lite?? Det är mycket tid man bara sitter vid rodret, säger Bert.
Så de sålde båten, fick tillbaka allt de hade lagt ut och tänkte om. Med bil tar man sig fram i sitt eget tempo och kan stanna var man vill. Saaben, med sin överbyggnad, hade de ägt i sex år och sovit i vid olika flygfält när de hoppade fallskärm. Nu behövde de bara sätta den i skick för en långresa, genom att bland annat installera ett kylskåp och ett kassaskåp.
Besökt 45 länder
I maj 2005 bar det av, ner i östra Europa, sedan via Mellanöstern, Iran, Pakistan, Indien och Nepal mot Kina. De körde även genom bland annat Thailand och Vietnam, och hem via Mongoliet och Ryssland. Totalt besökte de 45 länder och körde 9 000 mil, vilket betyder drygt två varv runt jorden.
Bert och Catharina har svårt att nämna en höjdpunkt under resan. De blev överraskade av hur vacker den albanska kusten är, upplevde djungeläventyr i norra Laos, njöt av strandliv i Goa, klappade tigrar och badade med elefanter i Thailand och trekkade i Nepal.
Det som gjorde djupast intryck var alla människor de mötte.
– Vart vi än kom var människor så vänliga och intresserade av oss, många gånger flockades människor runt bilen när vi kom. Vi var aldrig rädda eller kände oss utsatta på minsta sätt, säger Bert.
En stor del av resan körde de genom fattiga områden, men någon ren misär tyckte de inte att de såg.
Navigerade efter stolpar
– Nej, vi har fått en annan syn på fattigdom. Pengar och prylar känns inte som ett bra mått på rikedom. Många vi mötte ägde ingenting men de brydde sig om varandra och om oss, säger Catharina.
Även om de aldrig kände sig hotade var deras tripp inte utan dramatik. Långa sträckor genom Mongoliet fanns ingen väg utan de fick köra efter kraftledningsstolpar, genom Gobiöknen till huvudstaden Ulan Bator. I Nepal rådde under fem dagar utegångsförbud på grund av massdemonstrationer mot kungen. Genom delar av Pakistan fick de inte resa själva.
Fick poliseskort
–?Vi fick registrera oss hos polisen och eskorterades med sirener och blåljus till den indiska gränsen. Vi var lite fundersamma och undrade om vi borde vara rädda – men det var vi inte, säger Bert.
Poliser, skottlossning och väglöst land skrämde alltså inte, men däremot frestade byråkratin på parets tålamod. Alla gränsövergångar krävde massor med ambassad-
besök och visumansökningar.
–?På ambassaderna fanns det en och annan som ställde till det för oss bara för att de kunde.
I Vietnam var de tvungna att lämna bilen vid gränsen i två veckor, vilket gjorde dem tillfälligt hemlösa, i väntan på att få
alla papper de behövde, inklusive inhemska körkort. Men den stora byråkratiska utmaningen var Kina. Där tog pappersarbetet tre månader, till en kostnad av 25 000 kronor. De måste ha kinesiska nummerplåtar och körkort – och fick dessutom inte köra i landet utan en guide. Så de fick sällskap av en Mao Le i bilen.
Måste söka nytt jobb
–?Men det var jättebra! Han var vår tolk.
Helt enligt planerna kom de så hem till Sverige när det är som ljusast och vackrast här.
– Att efter en sån här upplevelse komma hem till Sverige i november hade vi nog inte klarat, säger Bert.
Nu ska de börja på ny kula. När de åkte iväg avvecklade Catharina sitt företag, Bert blev precis uppsagd och huset hyrdes ut.
–?Det känns overkligt att vara hemma igen men vi har massor att ta tag i, från att besiktiga bilen till att söka jobb, säger Catharina.
Någon ny resa är inte inplanerad men de har ett ”litet projekt” som de ska ta tag i under sommaren.
–?Jag vill åka till Kiev i Vitryssland och köpa en Dnepr-motorcykel, som är en fin modell i gammal stil med sidovagn, säger Bert.
Catharina fortsätter:
–?Så jag ska mc-kort nu så att vi båda kan köra den.
500 kronor per dag – 650 nätter i bilen
Läs mer om drömresan
Bert och Catharinas tips för bilsemestern
Anna Andersson