Piloten som har jorden i sökaren
Uppdaterad 2011-03-08 | Publicerad 2007-06-13
”Jag skulle aldrig offra livet för en bild”
Mikael Karlin är pilot och har åkt flera varv runt jorden i sitt jobb.
Med sig har han alltid kameran. Han har fotograferat allt från blå dörrar i Grekland till beduiner i den marockanska öknen.
För RESA har han valt ut sina
absoluta favoriter.
Det är skillnad på hur världen ser ut från ett flygplan och nere på marken. Det vet ju alla. Många gånger har piloten Mikael Karlin fantiserat om hur det egentligen ser ut på de platser han susat förbi.
Varför började du fotografera?
–Min mamma var fotograf och det är nog därifrån jag har fått den estetiska ådran. Jag vill hålla på med något skapande som kontrast till mitt organiserade arbete som pilot, säger Mikael Karlin.
Händer det att folk blir misstänksamma när du fotograferar?
– Min utgångspunkt är att alltid fråga personerna om jag får fotografera dem. Annars kan det gå illa. De flesta tycker att det är roligt, men man kan se mönster hos olika folkslag. Utan att generalisera för mycket så är tyskarna gnetiga och har alltid tusen frågor, engelsmän är väldigt öppna, och i muslimska länder måste man vara väldigt försiktig så att man inte kränker någon, likadant om det är barn med i bilden.
Mikael har fyra barn som ofta är med på hans resor, men för det mesta upplever han världen ensam. Det värsta som hänt under alla år är en stulen kamerautrustning på Gran Canaria på 80-talet.
Är du äventyrlig av dig?
– Visst jag gillar äventyr, men jag skulle aldrig riskera mitt liv för en bild, säger han med ett leende.
Även om Mikael sett det mesta av världen så finns det några outforskade områden som han skulle vilja besöka.
Har du sett några platser från flygplanet som du blivit nyfiken på?
– Ja, Biarritz ser häftigt ut, och jag har flugit flera gånger över spanska nordkusten och tänkt att en dag ska jag åka dit. Det ser så läckert ut från luften.
Vilken är den vackraste platsen du sett?
– Det finns inget vackrare än att göra en inflygning över Stockholm klockan fyra på morgonen när solen går upp och allting ligger helt stilla. Det är magiskt. Och nästa gång kan det vara snöstorm, ha ha.
Den flygande kameran
Agneta Elmegård