”Jag kände skuld över att inte vara lycklig för mitt barn”
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-06-11
'Ensam mamma'-Johanna blev deprimerad efter sin andra förlossning
Nybliven mamma och deppig?
Då kan du ha drabbats av förlossningsdepression.
För ”Ensam mamma”-favoriten Johanna Toftby, 36, blev livet nattsvart efter andra barnet.
– Jag kunde varken äta eller sova. Det var hemskt. Jag satt bara hemma i duschen och grät på dagarna.
Bebisen är född, allt har gått bra och du borde vara världens lyckligaste. Men du orkar inte, kan inte.
Livet är bara ett stort, mörkt ångestmoln.
Och INGENTING, inte ens din älskade lilla baby kan få dig att le.
Så kändes det för Johanna Toftby efter att hon fött sin andra dotter Marilyn, i dag 10 år.
– Många kvinnor får ju ”babyblues” och blir nerstämda och gråtmilda i några dagar men förlossningsdepression är något helt annat. Det är vidrigt.
Johanna berättar att känslan kom smygande redan under graviditeten. Hon drabbades av flera panikångestattacker och blev beordrad av läkare att ta det lugnt.
– När Marilyn föddes var min första tanke ”gud vad skönt, nu är det äntligen över, nu slipper jag ångestattackerna”.
Mer än babyblues
I stället blev det precis tvärtom. Redan efter något dygn förstod Johanna att något var fel. Hon kände sig tom inombords samtidigt som hon var helt uppe i varv.
– Det kröp i kroppen, jag var speedad, kunde inte sova eller äta. Jag fick höra av folk runtomkring att jag fått ”babyblues” och att det skulle gå över.
Men fyra dagar efter förlossningen mådde Johanna så dåligt att hennes läkare skrev ut sömntabletter.
Inte ens det hjälpte.
– När jag fick komma hem någon dag senare gick jag bara omkring som en zombie och grät. Livet kändes helt meningslöst. Jag orkade inte ens ringa mina vänner och berätta att jag fått en bebis.
Ångest över ångesten
Samtidigt fick hon ångest över att hon mådde dåligt.
– Det var nästan det värsta. Att känna skuld över att jag inte var lycklig. Som nybliven mamma förväntas man sväva som på moln. Är man deppig blir livet en enda ond cirkel av ångest och skuld.
Johannas räddning blev terapi. Hon säger att hon hade tur som fick hjälp i tid.
– Det var min BVC-sköterska som rådde mig att söka professionell hjälp och det visade sig vara ett lyckokast. Min psykolog räddade mitt liv, det är jag säker på.
När Johanna träffade psykologen första gången hade hon inte ätit eller sovit på flera dagar. Hon var så trött att hon inte ens orkade sitta upp i en stol.
– Vi träffades två dagar i veckan. Jag fick lära mig hur viktigt det är att inte fly, eller låtsas må bra när man inte gör det. Gammal ilska och sorg kommer tillbaka senare i livet om den lämnas obearbetad.
I Johannas fall fanns det mycket ”obearbetad sorg”. 21 år gammal förlorade hon ett barn i sjunde graviditetsmånaden. Hon fick proffshjälp men tillät sig inte att sörja klart.
– Jag var ung och ville visa omgivningen att jag var stark. När jag blev gravid med Marilyn gick jag mentalt igenom förlusten och sorgen över mitt förlorade barn en gång till. Det var därför jag började må dåligt och fick panikattacker. Det är logiskt när jag tänker på det nu, men då förstod jag inte alls varför jag mådde som jag gjorde.
Fem veckor efter att Johanna börjat gå hos psykolog kunde hon sova en hel natt för första gången sedan förlossningen.
– Det låter konstigt, men jag hade glömt hur man gör när man sover. Jag fick lära mig på nytt.
Mår bra nu
Efter tre månader friskförklarades Johanna.
Och sen dess har hon mått bra – även om panikattackerna under några år spökade vidare i hennes liv. Men på ett helt annat sätt än under graviditeten.
– Jag lärde mig att hantera attackerna och bestämde mig för att den ”jäveln” inte ska få vinna. Det kanske låter enkelt, men det har det verkligen inte varit. Jag har jobbat jättemycket med mig själv för att bli fri.
I dag mår Johanna bra, eller som hon säger: jag är en levnadsglad tjej, som älskar livet och mina barn.
Genom att berätta om sin depression hoppas hon kunna hjälpa andra kvinnor i samma situation.
– Förlossningsdepression är en vanlig sjukdom som det pratas alldeles för lite om. Jag skulle vilja råda alla som mår dåligt efter en förlossning att söka hjälp. Och att göra det tidigt, både för ditt, pappans och barnets skull.
Så funkar depressionen
En av tio kvinnor drabbas av depression i samband med förlossningen. Trots att det är en relativt vanlig sjukdom pratas det inte särskilt mycket om den.
Depressionen ser olika ut från fall till fall. Vanliga symptom är stark oro och ångest, svårt att ta till sig och känna känslor för barnet samt tankar på självmord.
En förlossningsdepression uppstår någon gång under det första halvåret efter födseln.
Ungefär en av 500 drabbade går in i psykos. Symptomen på en psykos kan vara mani (hyperaktivitet, sömnlöshet), förvirring samt allvarlig kognitiv funktionsnedsättning (t.ex. svårt att fatta rationella beslut).
Vad som framkallar förlossningsdepressioner är inte klarlagt men aktuell forskning påvisar rubbningar i sköldkörteln, hormonbalanser och signalsubstanssystemen hos drabbade kvinnor.
Utlösande faktorer kan vara pressad ekonomisk eller social situation och om man haft tidigare depressioner är det större risk att man drabbas.
Undvik depression efter en förlossning genom att sänka dina krav på livet med bebisen. Ta dagen som den kommer, undvik alla ”måsten” och aktiviteter som babysim, babyrytmik, etc. Umgås mycket med närstående som kan lyssna och be om hjälp när du behöver.
1 av 10
?En av tio mödrar drabbas av depression i samband med förlossningen.
?En av 500 drabbade går in i psykos.
?Förlossningsdepression är en vanlig sjukdom som sällan uppmärksammas.
En som drabbats, och blivit frisk igen, är Johanna Toftby.