”Själv drog jag nitlotten”
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-11-06
Terri Erikssons högstadieklass fick mest bläddra i porrtidningar trä en kondom över en banan
Ungefär från någon gång på mellanstadiet börjar sexualitet och relationer bli det mest centrala i ungarnas liv.
Nej, jag menar inte att de har sex eller ens längtar efter att ha sex i den åldern.
Men det skrivs topplistor på klassens sötaste killar och tjejer, smygsurfas på porr (ja, faktiskt) och inte för inte är Kamratpostens Kropp & Knopp-sidor alltid sönderlästa i skolbiblioteket.
Skolan svarar med att pliktskyldigt dela ut informationsfoldrar om hur kroppen förändras under puberteten.
På högstadiet kan sexualundervisningen variera stort från skola till skola.
När jag jobbade på Fittjaskolan hade de ambitiösa temaveckor där sex och samlevnaden integrerades i de flesta skolämnen: på svenskan kunde man läsa böcker om kärlek, på religionen diskuterades olika religioners syn på sex och äktenskap och på gympan dansades det pardans.
Det blev många viktiga samtal om värderingar och mindre om hur barn blir till – just det kan ju kidsen redan.
Själv drog jag nitlotten. På mitt högstadium hade vi tre lektioner där vi fick:
a) Bläddra i porrtidningar och biologiböcker.
b) Trä en kondom över en banan. (Där vi hamnade i en klassisk lose-lose-situation: den som lyckades fick gliringar om att man hade haft mycket övning. Den som misslyckades hånades för att han eller hon ”avslöjades” som oskuld. Fan, hela högstadiet borde förbjudas.)
c) Titta på en tecknad film om hur känns när kroppen förändras (då har kroppen varit förändrad sen tre år tillbaka och det kändes lite sent att få veta att det kan komma hår på snoppen och snippan).
Det fanns ingen vuxen att ställa frågor till, vår rodnande biologilärare skyfflade över allt informationsansvar på den tecknade filmen och Fibban.
Även om det har gått 20 år sen dess har jag förstått att dagens 15-åringar kan åka på samma typ av nitlott i sex-och-samlevnadslotteriet.
Skolornas sex- och samlevnadsundervisning kan inte vara beroende av eldsjälar.
Jag håller med RFSU om att alla lärare borde utbildas i ämnet.
Man hade ju aldrig accepterat att matematiklektionens kvalitet varierade på det sättet.
Och visst, på många sätt kan man säga att matematik är viktigare än sex och samlevnad.
Fast när man tänker efter – är den verkligen det? Det finns miniräknare.
Men det finns inga bra hjälpredskap för att lära sig självförtroende, fatta att tjatsex inte är okej eller hur man ska respektera varandra i en relation.
I bästa fall blir vi klokare och bättre på sånt med åren.
Fast det är ju ingen pepp för en undrande 13-åring.