”Min son är 19 – jag är 34”
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-12-03
Fler unga mammor berättar
Många mammor som fått barn tidigt hörde av sig med anledning av vår efterlysning.
Några av tjejerna är ännu tonåringar – några har barn som hunnit bli tonåringar, trots att de själva bara är 30+.
Här är fler historier från unga mammor.
”Som 24-åring var jag trebarnsmamma”
Att bli mamma vid unga år var inte min plan förrän jag träffade min man…
Jag fick som 19-åring min äldsta dotter. Vid första besöket på BVC talade läkaren över huvudet på mig. ”Måste se till att den unga mamman tänker på att inte vara ute och festa så mycket, inte dra hem många olika pojkvänner.” Detta sade han utan att ha koll på att jag var gift. Behöver jag nämna att jag bytte läkare?
Som 24-åring var jag mamma till tre flickor. Jag har många gånger mötts av fördomar och frågetecken kring detta. Jag kan fortfarande idag inte berätta att jag är mamma till tre döttrar 19, 18 och 14 år gamla utan att känna att jag vill lägga till att alla barnen har samma pappa och att vi varit gifta sedan innan äldsta dottern föddes – och att vi idag fortfarande är gifta… Känner mig nästan stenålders.
Elisabeth, 43
”Vi höll det hemligt tills det bara var två månader till födseln”
Jag fick mitt första barn när jag var 16 år, en flicka som idag är 4 och som har en lillebror som är 1½ år. De är halvsyskon då jag lämnade min dotters far i slutet på år 2006.
Min dotter var inte planerad. Jag ville behålla barnet i magen medans pappan var lite osäker, han ville men var rädd för den ekonomiska biten, vi bodde trots allt hemma och gick i skolan. Inte det ultimata precis. Men vi behöll barnet i magen men höll det hemligt.
Jag gick ut grundskolan och berättade strax efter det för mina föräldrar att de skulle få ett barnbarn. Lite sent med tanke på att det var 2 månader innan hon föddes. Men vad gör man inte som rädd 16-åring? Först blev det livat men det lugnade ner sig snabbt och familjen såg glädjen istället för oron.
Sonen var väldigt välkomen. Vi berättade direkt för folk och de tog det med öppna hjärtan och allt har rullat på sedan dess.
Båda barnen är väldigt älskade men nu vill jag satsa på arbetet ett tag innan det kan tänkas bli en tredje liten människa. Jag studerar på komvux för att få ihop gymnasieslutbetyget och samtidigt arbetar jag extra.
Cissi, 20
”Varför gnäller folk på oss unga mammor?”
Jag hade precis hunnit fylla 20 år när jag fick barn. Jag är mycket stolt över att vara ung mamma i dagens samhälle. Men jag retar mig på människor som har förutfattade meningar när det gäller unga mammor. Om vi går tillbaka 30-40 år i tiden var det ingen som reagerade på om man vid 20 års ålder hade barn. Nu däremot är det alltid någon som höjer på ögonen när jag berättar att jag är mamma till en 2-åring. Vad är det som är så konstigt med detta? Jo, som det ser ut i dagen samhälle ska du först och främst gå ut skolan, du ska ut och resa ett par år, du ska jobba med lite olika jobb för att skaffa dig arbetserfarenhet, sedan ska du plugga, därefter ska du ha ett stabilt jobb och arbeta ett par år INNAN du ens börjar fundera på att skaffa barn. Ja då är man ju cirka 30-35 år.
Jag har absolut inget emot "äldre föräldrar", det är upp till var och en att bestämma hur sitt eget liv ska se ut. Men varför måste människor runt omkring frågasätta varför jag då som 20-åring fick barn?! Dessutom är det så respektlöst av media att uppmärksamma unga mammor/föräldrar som bor hemma hos sina föräldrar eller går på socialbidrag, röker i samma rum som deras barn är i, är ute och festar och är allmänt korkade! Varför inte uppmärksamma mammor som har jobb, bor själv (inte hos sina föräldrar), sliter för att göra det bästa för familjen och utan att gnälla! Då kanske folk hade tänkt sig för innan de höjer på ögonen när de träffar en ung mamma nästa gång!
Sophie, 22
”Min son är 19 – jag är 34”
Fick min son när jag var 15 år, vilket kan tyckas att det var väldigt ungt. Idag är han 19 år och jag 34. Helt underbart att ha honom i mitt liv, ångrar inte ett dugg att han kom till mej i så tidig ålder. Han har redan hunnit ta studenten och ska börja studera i högskolan vilket gör mej mäkta stolt, för många åsikter fick jag höra när jag fick honom. Tror att han är stolt att ha mej som mamma eftersom jag förstår honom så bra. Vill bara säga att det har inte funnits några hinder i mitt liv för att jag fick honom så tidigt.
Jenny, 34
”Vi är som tre fjortisar”
Jag var 17 år när jag fick min äldsta son, idag är jag 32 och han 14. Jag har även en till son på 7 år. Båda pojkarna är i 'tonårsfas' och jag själv känner mej inte en dag över 20. Vi är lite som 3 fjortisar under ett och samma tak trots åldersskillnaden. :)
Ingela, 32
”Farföräldrarna har han ingen kontakt med”
Jag fick barn som 19-åring. Är idag 35 och min son 16 och det är väl först idag problemen har börjat... Jag var ensam med honom från 8 månader då jag lämnade hans pappa och han har under alla år varit hos honom i gång i månaden.
Mina pappa var som en pappa för min son och han står väldigt nära sina morföräldrar.
Någon kontakt med sin farfar och farmor har han inte. Jag har löst allt själv då hans far inte ställde upp ekonomiskt.
Jag har nu också en liten tjej på 4 år som älskar sin stora storebror :).
Christine, 35
”Jag är 21 och trebarnsmamma”
Mitt liv förändrades och fick en mening den i maj 2006 då vår förstfödde son kom till världen. Jag var då 17,5 år och hade varit tillsammans med fadern i cirka 1 år. Vi bodde hemma hos hans mamma och fortsatte att göra det i några veckor innan vi skaffade oss vår första lägenhet. Där bodde vi inte mer än ett halvår då jag blev gravid igen och behövde flytta till en större.
2007 föddes vår andra son. I september samma år döptes vår yngste son och jag och barnens pappa gifte oss. Efter att ha varit mammaledig i 2,5 år började jag på komvux och går idag på omvårdnadslinjen.
Har precis fått tillökning i familjen av en liten tjej. Jag studerar och pappan är föräldraledig och kommer att vara det nästa år också då jag kommer att slutföra sista terminen av utbildningen.
Camilla, 21