”Det blir bättre med bebis – ibland”
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2009-08-26
Malin Wollin om när det är dags att ta nästa steg
”Giftermål kan ge nytändning.” Jo tack.
Jag brukar tjata om att jag aldrig blir gift och det är mest på skämt, det är inte så himla viktigt, egentligen.
MEN; skulle Joachim falla ner på knä och ge mig en ring skulle jag inte kasta den i en göl om vi säger så.
Att gifta sig och skaffa barn är som första skoldagen upphöjt till tio.
I love you baby so much och den här dagen glömmer jag alla gånger jag har velat slänga ut dig på gräsmattan och kasta alla dina kläder över dig så att du blir ett klädberg av saker jag har valt ut till dig så att du ska se ut som jag vill ha dig.
Allt det där glömmer vi den här dagen.
En kollega till mig gifte sig nu i sommar, efter fjorton år, och jag frågade henne hur hon skulle göra för att se så där kär ut framme vid prästen som alla gör när de gifter sig. De står och ser på varandra med så mycket kärlek att gästerna i kyrkan behöver solglas.
”Hur ska du fejka det?” ville jag veta och hon hade inget svar på den frågan.
Men bröllop och bebis är nya friska tag.
Det blir bättre med en bebis.
Titta på ett par som väntar barn. Inte ens när man är nykär ser man lika förälskad ut som när man väntar bebis med sin älskling.
Titta på paret som väntar barn, titta hur han ser på sin kvinna, titta hur de flätar sina fingrar, sitter alldeles nära varandra, älskar varandra bottenlöst.
Titta på det paret två år senare. När de inte har sovit, när han tycker att hon ska gå upp på nätterna eftersom han ska till jobbet och hon ändå bara är hemma, när hon tycker att han sitter på toaletten för länge.
När allt inte är så vackert längre. När en man som är hård i magen aldrig kommer ut från toaletten. När nya numret av Offside kommit.
Då är det dags att skaffa tvåan.
Eller gifta sig.
När allt stämmer och när man tar hand om sin relation och inte är för hård i magen, då binder ett barn människor samman.
Det blir bättre med bebis.
Ibland.