Reinfeldt och hans regering är skadskjuten – men inte golvad
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2008-08-08
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en kommenterande text. Analys och ställningstaganden är skribentens.
Motståndet mot storebrorslagen växer.
Men regeringen med Fredrik Reinfeldt i spetsen kommer att rida ut stormen.
Skadskjuten, självklart. Men inte golvad.
I morgon håller statsminister Fredrik Reinfeldt (m) sitt traditionella sommartal i skärgårdsstaden Vaxholm. Det skulle förvåna storligen om han inte där presenterar nya förslag som stärker individens integritet när Försvarets radioanstalt, FRA, får rätt att spana mot alla mejl och alla telefonsamtal som korsar Sveriges gränser.
För det första är motståndet väl känt av både Reinfeldt och resten av regeringen. Den togs visserligen, obegripligt nog, på sängen av kritiken när lagen skulle klubbas igenom i riksdagen på försommaren. Men den som sedan dess inte förstått att motståndet är både brett, djupt och högljutt vore både blind, döv och politiskt självmordsbenägen. Det är inte statsministern.
För det andra har Fredrik Reinfeldt gjort en poäng av att han lyssnar på vad folk har att säga.
– Jag går sida vid sida med folket, vars förtroende jag bär, är ett av mest minnesvärda uttalandena av Reinfeldt som statsminister.
Nu vet han, genom båda öronen, att en majoritet av svenska folket tycker illa om lagen.
För det tredje har Fredrik Reinfeldt vid flera tillfällen visat att han är en överlevare. Han knockades inte av mardrömsstarten som statsmi
nister 2006 då två statsråd hoppade av innan regeringen firat två veckor vid makten. Han fick ros, inte ris, efter sin resa till diktaturens Kina i våras. Han har med stor sannolikhet inte tänkt golvas av FRA-motståndet heller. En statsminister som vill bli långlivad måste vara streetsmart och det kan Fredrik Reinfeldt vara.
Vänsterpartiet har inbjudit till ett möte i slutet av augusti. Avsikten är att samla motståndet mot storebrorslagen och riva upp den. För att lyckas med det krävs aktivt stöd av en handfull av alliansens riksdagsledamöter.
Men att de kritiska ledamöterna i moderaterna, folkpartiet och centern (i kd är de som vanligt välkammade, inget uppror där inte) skulle sälla sig till vänsterpartiet faller på sin egen orimlighet. Det är långt bortom den gräns som även den mest fritänkande alliansledamot i riksdagen kan tänka sig.
Vad Fredrik Reinfeldt i stället kommer att lyssna till är de samrådsgrupper som inrättats i folkpartiet och centern mellan kritikerna och partiledningen – om han inte redan i sommartalet i morgon kan presentera den lösning som tillfredsställer både FRA, försvarsdepartementet och kritikerna bland regeringens egna ledamöter i riksdagen.
En sak kan man nämligen vara helt säker på. Fredrik Reinfeldt har inga planer på att förlora. Inte den här gången heller.