Bröllopsplaneringen test för äktenskapet
TT
Publicerad 2018-02-10
Många par har just nu fullt upp med bröllopsplanering.
Att prata med varandra, och att båda parter engagerar sig, är två tips från relationsexperter.
– Vi brukar rekommendera att ge och ta, det är väldigt sällan man får igenom all sin vilja, säger prästen och psykoterapeuten Johan Hagström.
Omkring 50 000 par brukar säga "ja" till varandra varje år, och ungefär hälften så många äktenskap upplöses via skilsmässa. Själva planerandet av ett bröllop kan i sig vara en konfliktyta.
Psykologen och psykoterapeuten Christina Hermanrud ger rådet att först individuellt fundera på hur man vill ha det – och sedan berätta det för varandra.
När man utifrån funderingarna ska välja hur bröllopet ska bli kan vissa personlighetsdrag träda fram, som kan leda till konflikter. En kan till exempel vara dominant, medan den andra är en som alltid ger med sig.
– Det blir inte så bra i längden, om man har en tendens i sin personlighet att ge med sig. Eller om man är en stridis, som aldrig kan ge med sig. Jag tror att det avslöjar personligheten ganska väl. Det blir ett bra test – klarar vi det här?, säger hon.
"Viktigt att prata"
Johan Hagström är chef för Familjeterapeuterna Syd. Han är inne på samma spår.
– Man får lära sig av varandra, är man dominant får man lära sig att backa och är man undergiven får man lära sig att kliva fram.
Eftersom han också är präst, kommer han i kontakt med par inför vigseln. Även han ger rådet att inför bröllopet fundera på hur man vill ha det.
– Att det känns som att det blir vårt bröllop och inte bara ditt eller mitt, säger han.
När han träffar på par i terapisituationen kan bröllopet vara något som får ett krisande par att hitta tillbaka.
– Jag tycker ofta att de refererar till sitt bröllop som något positivt. Att "det var en fin dag, då vi valde varandra. Jag kände verkligen en djup kärlek då". Många gånger kan bröllopsdagen vara en hjälp, något fint och hjälpsamt att återvända till, när man tappat kärleken.
Samtidigt kan bröllopsplaneringen vara något andra par ser tillbaka på med fasa, att man redan då började bråka. Johan Hagström säger att det är bra att stanna upp och påminna sig om varför man vill gifta sig med varandra.
– Kanske ska man se det som ett gemensamt projekt, där man växeldrar med att vara projektledare, och hitta olika områden som man har talang för, säger han.
Prata, prata, prata
Johan Hagström säger att det många föll för i början hos varandra är en olikhet, som kan bli det man irriterar sig på senare i relationen. Det är lätt att bli svartsjuk om partnern är väldigt charmig. Det är lätt att kritisera den som är framåt för att den alltid tar så mycket plats.
– Det blir något provocerande i det som var förtjusande, säger han, och fotsätter:
– Att arbeta med det i ett äktenskap är att försöka att inte gräla kring det så mycket. Dels kan man försöka att se det som en tjusning att man har en person nära sig som kan det här jag inte kan. Dels kan man försöka att härma och lära sig av den andra. Fallrepet brukar vara att man känner svartsjuka och känner att man ska "förgöra" den här personen. Det är den negativa vägen att gå.
Både Hermanrud och Hagström är överens om en nyckel till förhållandet:
– Det viktiga är att kunna prata med varandra. Att inte tiga, eller stänga av den andra, säger Christina Hermanrud.