Någon på Nintendo har sålt sin själ till djävulen
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2008-06-26
Super smash bros brawl är en fanboys feberdröm
Jag vet inte vem på Nintendo som har sålt sin själ till djävulen den här gången.
Världens mest välkända spelföretag har en otäck tradition av att utarma utbudet till sina konsoler genom att dominera spelförsäljningen till den grad att det inte finns plats för fler aktörer. Knepet? Att själv göra och ge ut världens bästa spel – så att ingen annan ens behöver bry sig om att försöka.
Kaotiska fyrspelarfightingen ”Smash bros brawl” är en klarröd stoppskylt för alla företag som tänkt livnära sig på Wii-utveckling det närmaste året. Det här är en fanboys feberdröm, ett fantasikollage av familjära banor, karaktärer, ikoner, bonusobjekt och melodier. Det innehåller listor över Nintendo-utgivna spel, demoversioner av antika klassiker och spellägen som rycker sida efter sida efter sida ur företagets exempellösa bakkatalog och pressar samman allt till ett klusterknull av astronomiska proportioner.
Trots att det kan se oöverskådligt explosivt ut är spelandet både spänstigt och följsamt – styrt av ett regelverk som kan tänjas i vilken riktning man vill. Blir man avtrubbad av det oupphörliga kaoset injicerar man speedade specialfunktioner som trappar upp det hela till nirvana i nollgravitation. Att utbudet för ensamma spelare blir mer tröttsamt är ett faktum som snabbt drunknar i oväsendet.
Efter sex miljoner sålda exemplar blev ”Smash bros melee” Gamecubes överlägset största försäljningssuccé. Med en betydligt stadigare plattform under fötterna är ”Brawl” redan i full färd med att slakta det rekordet.
Resten av världen kan bara se på och gråta.
Alfred Holmgren