En tidsresa du klarar dig utan
Uppdaterad 2012-12-18 | Publicerad 2011-12-31
Mobilversionen av klassiska Chrono trigger faller platt
ROLLSPEL Det finns förmodligen en ekvation som visar exakt hur mycket man tjänar i pengar och förlorar i spelvärde på att köpa Iphone-konverteringar av kända spel.
Och en annan som visar exakt hur dum man är om man köper app-versionen av ”Chrono trigger”.
Jag förstår att det kan vara lockande: ett av 90-talets mest färgstarka, lättsamma och älskvärda rollspel i bärbar version för under hundralappen. ”Chrono trigger” var resultatet av ett temporärt elduppehåll mellan Square och Enix – som på den här tiden var dödsrivaler, nästan ett decennium innan de skulle lägga ner vapnen och slå sig samman. Detta lät ”Final fantasy”-skaparen Hironobu Sakaguchi förenas med ”Dragon quests” fader Yūji Horii och Akira Toriyama, mannen bakom ”Dragon ball”, för att skapa ett spel ”olikt allt annat”. 1995 var det ungefär lika ofattbart som om Nord- och Sydkorea hade utvecklat ett spel tillsammans.
Två världar kolliderar
Resultatet av denna korspollinering blev ett rpg som annekterade en alldeles egen liten plätt av spelkartan. Medan ”Final fantasy” kommit att bli mörkt och svulstigt som en Wagner-opera var ”Chrono trigger” lekfullt, humoristiskt och så fyllt av värme att det var ett under att kassetten inte smälte. Toriyamas spralliga karaktärsdesign och Horiis story fick det att slå gnistor om Squares sedvanligt skyhöga tekniska ambitioner. Dessutom var konceptet med tidsresor hårresande innovativt, liksom det remixade active time battle-systemet.
”Chrono trigger” är med andra ord ett spel med en unik plats i historien. Därför är det förbluffande att Square Enix behandlar det som vilken dussintitel som helst. Redan den första konverteringen till Playstation var ett hafsverk där det kunde ta en evighet bara att ladda pausmenyn. Och även om det släppts bättre versioner sedan dess är Iphone-utgåvan en återgång till samma respektlösa attityd. Square Enix har inte gjort mycket mer än att pressa in hela spelet i en app (som väger nästan 600 megabyte) och slängt på en hutlös prislapp. ”Chrono trigger” hade visserligen varit löjligt värt sina 75 spänn om konverteringen varit godtagbar. Tyvärr har grafiken har blåsts upp till bristningsgränsen, vilket reducerar originalets tindrande pixelvärdar till en dimmig soppa. Dessutom är kontrollen lika halkigt oprecis som om man hade doppat telefonen i såpa, vilket är oförlåtligt med tanke på hur briljant pekskärmsstyrningen funkade i det undersköna ”Final fantasy III”.
Inget existensberättigande
Hur desperat man än är finns det ingen som helst anledning att välja Iphone-versionen före de konverteringar som redan släppts till Nintendo DS, Playstation 3 och Wii. Speciellt när Virtual Console-versionen kostar ungefär lika mycket som den här.
Egentligen är ”Chrono trigger” ett spel som borde släppas i en guldinfattad samlingsbox med massor av lyxigt extramaterial istället för en slarvigt ihopslängd app. Men jag antar att det aldrig hade gett samma avkastning som att lura på Iphone-ägarna detta fuskbygge.
Det finns det garanterat en ekvation för.