Nåt för dem som längtar
Uppdaterad 2011-03-08 | Publicerad 2001-11-23
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en kommenterande text. Analys och ställningstaganden är skribentens.
Galna bönder! Ni är tokiga ju. Det spelar ingen roll hur pedagogiska förklaringar ni än får, det hjälper inte för ni vill inte höra.
Ta och hyr "Fucking Åmål" igen om den finns kvar på bonnvideobutiken, och sätt in den i bonnvideon och tryck på bonnplay och skriv ett argt bonnmail till Lukas Moodysson för att han har fräckheten att försöka beskriva varför Elin och Agnes vill rymma från fucking jävla kukåmål.
Ändå för svårt?
Ta då lokaltrafiken till Åhléns skivavdelning och försök hitta Kents debutskiva, eller för all del "Hagnesta Hill", om de finns bland alla Lenny Kravitz, och försök för ett enda lite ögonblick lämna era egna bonnliv och fundera över vad för slags Fristadstorgsfrustration som fick Jocke Berg och de andra att vilja bli Depeche Mode så mycket att de inte gav sig förrän de blev det.
Nä, det går inte, det är för mycket gödsel, plankstek och U2 i vägen för tanken. Och en hemmamatch i innebandyallsvenskan.
Men föreställ er då drömmen om en bättre värld. För er är det en ny förgasare till Opeln, för andra kan det vara helt andra saker. Som en funnen kärlek eller en gammaldags jultomte eller en ansökningsblankett till Lunds universitet eller en kvadratkilometer regnvåt betong mitt i november eller att skolka en måndag eller att ha råd med en snowboard eller att bli antagen till en dokusåpa eller att få den allra sista platsen i en lastbil som lämnar ett flyktingläger i Pakistan.
Det handlar om att längta bort, om att vara Ryan Phillippe i "54" och stå i New Jersey och titta över Hudsonfloden mot New York, om att vara Per Bjurman och lämna Borlänge och längta till East Village, om att vara bög och kunna ragga utan att ha 90 procents risk att halva stan pekar på dig, om att vara svart utan att vara rädd att få svennespö, om att få se ut precis som man vill.
Om att vara nästan vem som helst som velat föra världen framåt och fått höra att "han tror att han är nåt" eller "hon försöker hävda sig". (Som om det vore fel!)
Men det går inte, ni vill inte förstå, ni tror att allt handlar om att vara "ball". Ni glänser med er inskränkthet som medaljer, på det sätt som bara de dumma-som-tror-att-de-är-smarta kan göra.
Jag orkar inte förklara mer, det var väl därför jag åkte, och för att följa nån slags dröm. Vi får se vart den leder, kanske åt helvete. Just nu hit.
Ni andra, vart ni än bor och vart ni än längtar eller om ni inte längtar alls men förstår dem som längtar, vet vad jag talar om och jag älskar er.