Bra att regeringen höjer beredskapen
Uppdaterad 2011-03-08 | Publicerad 2005-10-08
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.
Hur klarar Sverige allvarliga kriser? Förra veckan gick rikets ledning igenom ett antal tänkta fall.
Övningar på så hög nivå är ovanliga. Den här gången deltog statsministern och kärnan av regeringen, liksom cheferna för Rikspolisstyrelsen, Säpo, Räddningsverket och ytterligare myndigheter. En rad hot diskuterades.
Ett av scenarierna gällde spridningen av smittsamma sjukdomar. Faran med en pandemi har äntligen fått regeringen att agera på allvar. Mest akut är risken att fågelinfluensan i Asien börjar smitta mellan människor.
Kovändning
Förra veckan kom också ett nytt uppdrag till Socialstyrelsen. Folkhälsominister Morgan Johansson har gjort en helomvändning.
Tidigare har budskapet varit att det räcker med att lagra förebyggande läkemedel till en mindre del av svenskarna. Nu ska Socialstyrelsen snabbutreda möjligheten att skaffa sådana antivirala mediciner till hela befolkningen. Redan den 1 december ska rapporten vara klar.
Det är utmärkt att regeringen höjer beredskapen. Aftonbladets ledarsida har sedan länge argumenterat för bättre förberedelser inför kriser, som en världsomfattande epidemi.
Mycket återstår, inte minst när det gäller smittskyddet.
Inköp av antivirala mediciner måste finansieras och samordnas. Det är långt till nästa budgetproposition och många landsting har ekonomiska problem.
Marknaden har misslyckats
Det finns ingen svensk tillverkning av vaccin, vilket gör oss särskilt sårbara. Marknaden har misslyckats med att skapa tillräcklig produktionskapacitet. Socialstyrelsen utreder hur vaccinförsörjningen ska säkras, men här krävs ett tydligt politiskt beslut. Staten måste se till att vaccin kan tillverkas snabbt, gärna i nordiskt samarbete.
Landstingen och staten slåss om vem som ska betala för beredskapen, särskilt för läkemedel och vaccin. Käbblet måste få ett slut. Frågan är alldeles för allvarlig för att bromsas av gamla revirstrider. Om inte landstingen kan prioritera smittskyddet stärks argumenten för att lägga ned dem och överföra viktiga delar av sjukvårdsansvaret till staten.
Agerar långsamt
Slutligen är promemorior en sak, praktisk krishantering något annat. Klarar myndigheterna verkligen ett skarpt läge? Socialstyrelsen har hittills agerat långsammare än många av sina motsvarigheter i andra länder. Det lilla antalet nyckelpersoner kommer sannolikt att bli överbelastade vid en kris. Det finns inte någon ordentligt testad plan för hur olika myndigheter ska samordna sin information.
Regeringens krisövning är ett gott tecken. Nu gäller det att snabbt få i?gång vaccintillverkningen och lösa tvisten om vem som ska betala för beredskapen.
Smittskyddet är ett tydligt exempel på att det behövs mer politik. Varken marknad eller experter klarar att väga samman alla starka intressen.
ME