Säkra förorten – sätt kameror på polisen
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.
Uppdaterad 2016-10-07 | Publicerad 2016-10-06
Debattören: Tre konkreta förslag till polisen – som inte förvandlar problemområden till krigszoner
DEBATT. Ofta är den märkvärdig, debatten om förorten. Tonen är uppskruvad. Okonstruktiva förslag haglar. Kostymnissar, galaxer ifrån utanförskap, tävlar om vem som kan ta mest ansvar. Samtidigt tillhör egentligen de flesta samma breda grupp som tycker att lösningen både bör bestå av direkta åtgärder med snabba resultat och förebyggande åtgärder med långsamma resultat.
Benjamin Dousa, förbundsordförandekandidat för MUF, har flera gånger uttalat sig i Aftonbladet om förortsfrågan och han representerar väl den högra halvan av den breda mittengruppen. Han förnekar inte vikten av balans mellan direkta och förebyggande åtgärder. Han lägger större vikt vid direkta åtgärder.
Dousa och högern går dock farligt fel i sina analyser. För tuffare tag och hårdare straff är i regel högerns enda förslag.
Tuffare tag skulle helt säkert släcka många bränder. Men tuffare tag skulle lika säkert alienera unga som befinner sig i riskzoner – fösa dem rakt in i destruktivitetens armar – och skapa en polarisering ur vilken nya bränder är att vänta. Ett huvud skulle huggas av och tre nya skulle dyka upp.
I Sverige anmäls polisen 1 600 gånger per år. Enligt en polischef i Stockholmsdistriktet, som vill förbli anonym, kan våldsingripanden från polisen ofta undvikas – man bidrar många gånger till att eskalera situationer snarare än att trappa ned dem.
Använder vi bensin för att släcka bränderna blir alla åtgärder, direkta såväl som förebyggande, verkningslösa.
Konflikten måste lösas. Inte stegras.
Grön Ungdom i Stockholmsregionen presenterar därför tre förslag för säkrare förorter, i Stockholm och resten av Sverige:
1. Bodycams. Att montera kameror på polisuniformen minskar såväl polisvåld som våld mot polisen. I Kalifornien sjönk allmänhetens klagomål mot polisen med 60 procent när bodycams infördes 2014, i London minskade anmälningar mot polisen med 33 procent och i Sverige beräknar polisens utvecklingscentrum att minst en tredjedel av alla 1 600 anmälningar hade kunnat avslutas direkt med bodycams.
Vägen till säkra förorter går via bodycams. Vi vill se att Sverige investerar i utsatta medborgares säkerhet genom att utreda hur bodycams kan användas utan att kränka polisers och medborgares integritet.
2. Skolbesök. Staten har lågt förtroendekapital i många förorter. För att bygga relationer med unga bör representanter från polisen och andra myndigheter regelbundet ta sig ut till grundskolor för att föreläsa, lyssna, samtala. Det ger statsapparaten ett ansikte och bygger broar av förtroende mellan staten och unga.
3. Normkritik. Normkritik är bespottat och förlöjligas ofta av auktoritära krafter. Sanningen är att poliser som varje dag arbetar i utanförskapsområden inte är mer än människor. Det är lätt för varje enskild polis att fyllas av fördomar om unga som står i gatuhörnen, och anpassa handlingarna utefter fördomarna. En sådan reaktion är mänsklig. Det gör den inte mindre förkastlig. Vi vill därför se ett omfattande normkritiskt arbete där poliser kontinuerligt utmanas till att syna sina egna fördomar.
Resurser är en förutsättning för alla förslag. I höstbudgeten satsades flera miljoner kronor extra på polisen, men mer behövs, för att fler poliser behövs och för att förslagen ovan behövs.
Inte för att skapa snygg propaganda riktad till väljare i Danderyd. Inte för att partiledare ska kunna åka ut på safari i Husby. Inte för att polarisera, stegra konflikter och förvandla förorter till krigzoner. Utan för förortens skull.
Manuel Cortez Azero, språkrör Grön Ungdom i Stockholmsregionen
Häng med i debatten och kommentera artikeln – följ Aftonbladet Debatt på Facebook.