Världen har förlorat en av sina klimathjältar
Uppdaterad 2011-03-11 | Publicerad 2008-01-03
![](https://cdn.aftonbladet.se/ab-icon-circle-quote@2x.png)
Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.
Bert Bolin kunde inte resa till Oslo när FN:s klimatpanel IPCC fick Nobels fredspris. Klimatpanelens nuvarande ordförande Rajendra Pachauri hyllade i stället sin föregångare från talarstolen.
Berömmet fortsatte när Rajendra Pachuari och Al Gore framträdde i den svenska riksdagen.
–?Bert, du satte upp ramverket för IPCC och utan dina insatser hade vi inte kommit dit vi är i dag, sa Al Gore.
Bert Bolin satt på hedersplats och fick de kraftiga applåder som han förtjänade. I söndags gick han bort efter en tids sjukdom, 82 år gammal.
Bert Bolin forskade om kolets kretslopp långt innan klimatförändringarna blev en het politisk fråga. Den svenske professorn i meteorologi övertygade sina kollegor i USA om ett globalt vetenskapligt nätverk, som så småningom förvandlades till klimatpanelen IPCC.
Med Bert Bolin som ordförande de första tio åren slog forskarna fast hur människans aktiviteter påverkar klimatet. Samsynen blev avgörande för att få fram politiska beslut.
Vägen till den vetenskapliga enigheten var inte enkel. Jag satt på en av de bakre raderna när IPCC skulle anta slutsatser på sitt möte i Sundsvall 1990. Mötet var på väg att bryta ihop efter motstånd från oljeländer, USA och Brasilien. Bert Bolin lyckades ändå få ihop en rapport som sammanfattade expertgruppernas arbete.
Jag påminde honom om mötet i Sundsvall under en paus i regeringens klimatseminarium i våras. Bert skrattade och sa, lite typiskt för honom, att det sedan dröjde länge innan rapporten från Sundsvall blev tryckt.
Han ville hellre tala om dagens klimatarbete, om att man inte får trixa med hur man definierar den stabilisering av koldioxidhalterna som är det långsiktiga politiska målet.
Bert Bolin kopplade tydligt samman de meteorologiska kunskaperna med krav på förändringar av energi- och transportsystemen. Han vågade pressa beslutsfattarna.
”Energi och klimat”, står det på en blå stencil i min bokhylla, utgiven av statsrådsberedningen för drygt 30 år sedan. Redan då argumenterade klimatforskaren för att minska användningen av fossila bränslen.
Striden om oljan och kolet fortsatte under flera decennier. Bert Bolin beskriver den långa vägen till dagens breda enighet i nyutkomna boken ”A History of the science and politics of climate change” (Cambridge university press).
Bert Bolin var övertygad om att klimatproblemen går att lösa. Det handlar om den politiska viljan, sa han i ett samtal med författaren Stefan Edman:
”Rent ekonomiskt är det fullt möjligt att driva en radikal klimatpolitik, det innebär egentligen bara att bnp-tillväxten förskjuts eller ’senareläggs’ några år. Problemet är att finna de politiska vägar som leder i denna riktning, snabbt och effektivt.”
Om inte Bert Bolin fått ihop världens forskare hade den utmaningen varit ännu svårare.